3/441/1184/2021 441/2319/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., за участю секретаря судового засідання Цап І.М., прокурора Бохонка В.О., особи стосовно якого складено протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника Торопчина О.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання в об`єднаних справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно даних протоколів № № 24 та 25 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складених 13.10.2021 заступником начальника відділу Львівського управління ДВБ НП України Чолівським А.М. стосовно ОСОБА_1 , який будучи на службі у поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області, маючи спеціальне звання, старший сержант поліції, тобто являючись відповідно до підпункту «3» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності, за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, достовірно знаючи, що відповідно до п.2 ч.1 ст.28 Закону, «особи зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно». 19.03.2021 Дрись, перебуваючи в наряді в складі групи реагування на службовому автомобілі «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням інспектора СРПП відділення поліції № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 по вул. Перемишлянська, 16 у м. Городок, без будь-якої службової необхідності здійснили зупинку (стоянку) ближче 10 м від пішохідного переходу, позначеного , згідно розділу 54 ПДР України вертикальною дорожньою розміткою червоно-білого кольору 1.14.3 (позначається пішохідний перехід» з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо транспортних пригод), не пов`язану з наданням переваги у русі , на відстані 1 м., чим водій групи реагування ОСОБА_2 порушив вимоги п.15 9 г ПДР України, адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, після чого близько 14 години на службовий планшет групи поступило завдання за повідомленням громадянина ОСОБА_3 щодо порушення правил дорожнього руху цим же екіпажем. В результаті розгляду повідомлення, ОСОБА_1 19.03.2021 введено постанову про вчинення ОСОБА_3 завідомо неправдивого виклику спеціальних служб. Таким чином ОСОБА_1 не повідомив в установлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, крім того зобов`язаний був не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто в протоколах відображено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Торопчин О. заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що зазначений строк сплив , оскільки датою виявлення правопорушення слід вважати 06.04.2021, коли на адресу ГУНП у Львівській області з Львівського управління внутрішньої безпеки у Львівській області ДВБ НПУ надійшло подання, щодо можливих протиправних дій поліцейських ( у тому числі і ОСОБА_1 ) які мали місце 19.03. 2021.

Подані клопотання 04.11.2021 відмовився підтримувати та просив залишити такі без розгляду.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечував, зазначивши, що датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто у даному випадку 13.10.2021, отже строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

ОСОБА_1 клопотання захисника підтримав.

Вислухавши клопотання, думку присутніх осіб, перевіривши матеріали справи, суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №308/8763/15-а.

Положення ч. 4 ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15,212-21цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення незалежно від того, чи є зазначене порушення триваючим.

Відтак принципове значення для правильного вирішення даної справи має визначення точної дати (дня) виявлення зазначених правопорушень, так як саме від цього часу відраховується відповідний строк.

На думку прокурора часом виявлення порушень є дата складання відповідних протоколів13.10.2021.

Натомість, суд вважає, що момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Як убачається з матеріалів справи, 06.04.2021 ГУНП у Львівській області з Львівського управління внутрішньої безпеки у Львівській області ДВБ НПУ отримало відомості про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, про таке свідчать також запити та висновки долучені до об`єднаних матеріалів адміністративних справ.

Тобто, станом на 06.04.2021 відділ Львівського управління ДВБ НП володіло відомостями, які могли бути підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення останнього до адміністративної відповідальності і ці відомості перевіряли шляхом збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності та відповідно, встановлення або не встановлення вини.

Приписи статті 247КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи питання про винуватість особи у вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Суд зазначає, що днем виявлення правопорушення є 06.04.2021, день отримання належних доказів відповідними органами, тоді як справа надійшла до суду 13.10.2021, тобто на момент надходження справи до суду шестимісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Верховний суд у Постанові від 11.07.2018 у справі №308/8763/15-а зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Норма ст.38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Також, рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" визначено концепцію якості закону, зокрема, з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Узагальнюючи вищенаведене та згідно п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 12.11.2021.

Суддя Яворська Н.І.