Справа №: 646/6627/21
Провадження № 3/646/2346/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікова І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм тролейбусу КП «Салтівське трамвайне депо», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 29 вересня 2021 року о 12 годині 30 хвилин за адресою: м.Харків, пр-т Гагаріна, 244, керуючи транспортним засобом ПТС 12, бортовий номер НОМЕР_3 , здійснював регулярні пасажирські перевезення, за маршрутом №49, від вул.Університетської до вул.Кутаїської, пасажирів у кількості 51 особа, що на 19 осіб перевищує кількість сидячих місць для сидіння, чим порушив правила карантину, згідно п.п.8 п.22 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду його захисник адвокат Байгер А.І. подала письмові заперечення, в яких просила провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції не надано доказів перевезення ОСОБА_1 пасажирів, у кількості що перевищує сидячи місця, не вірно зазначено пункт постанови КМУ.

Дані обставини спростовується оригіналом протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР18 №498623, який складено та підписано командиром взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Коробай І.А., який маючи на увазі п.п.8 п.22 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, зазначив його, як «2/2», що є тим самим. Крім того, в підтвердження обставини щодо перевезення пасажирів у кількості більше ніж сидячих місць працівниками поліції надано відеозаписи з боді-камер.

Крім того, належить взяти до уваги, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із скаргою в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні правил карантину, підтверджується матеріалами справи, які були досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 29 вересня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 та підписаним командиром взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Коробай І.А. (а.с.1-а), рапортом, складеним 29 вересня 2021 року інспектором УПП в Харківській області ДПП Певко Б. (а.с.4), письмовими пояснення ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що на одній із зупинок громадського транспорту зайшла велика кількість людей, що призвело до перевищення встановленої максимальної кількісті місць для сидіння, однак він не збирався їх перевозити (а. с. 3), та відеозаписами з боді-камер працівників поліції, згідно яких в салоні тролейбусу перебуває більша кількість пасажирів, ніж сидячих місць (диск в матеріалах справи).

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на усій території України карантин.

Відповідно до п.п.8 п.22 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (в редакції станом на дату вчинення правопорушення), з 17 червня 2021р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

В письмових поясненнях наданих до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, що кількість пасажирів в тролейбусі, яким він керував, на момент його перевірки працівниками поліції перевищувала кількість місць для сидіння та в письмових поясненнях зазначив, що на зупинці громадського транспорту зайшла велика кількість людей, що призвело до перевищення встановленої максимальної кількості місць для сидіння, та за ними зайшли працівники поліції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 148 розділу ІV «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспортну» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (в редакції постанови КМУ від 26.09.2007 № 1184) водій автобусу має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Отже, в умовах епідемічної небезпеки на території м.Харкова, будучи суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, при заповнюваності автобусу пасажирами у кількості, яка перевищує кількості місць для сидіння, ОСОБА_1 мав право відмовити пасажирам у заходженні до тролейбусу та перевезенні їх.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При цьому, суд враховує всю сукупність доказів, які є наявними у справі та походять з різних джерел та не суперечать один одному.

В цій справі суд не вбачає будь-яких суперечностей, а тому, не вбачається необхідності перевірки окремих документів, зокрема пояснень працівників поліції, які цілком узгоджуються з рештою відомостей зафіксованих у протоколі на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Крім того, письмове клопотання з певним обґрунтуванням про допит працівників поліції при розгляді справи не заявлялось.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив правила карантину, встановлені п.п.8 п.22 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (в редакції станом на дату вчинення правопорушення).

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, його відношення до скоєного, характер правопорушення, його суспільну небезпечність і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч.1 ст. 44-3, ст. 276, ст.ст.283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова.

Відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Суддя І.І.Теслікова