ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1408/21Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І.
Провадження № 33/817/587/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 124,130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушенняза апеляційною скаргою адвоката Пасічника А.З., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 28 серпня 2021 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 , в с. Переволока по вул. Залісся Чортківського району, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснюючи виїзд із другорядної дороги на головну, в порушення вимог п.16.4 Правил дорожнього руху України, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків, результат тесту позитивний 3,75 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а)Правил дорожнього руху України

В апеляційній скарзі адвокат Пасічник А.З., що діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що суд прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передчасно і за відсутності на те достатніх доказів вини останнього.

Стверджує, що у цій справі суд безпідставно взяв на себе обов`язок обвинувачення і дійшов висновків, що не підтверджені доказами у справі, встановивши обставини, які не є однозначними та керувався в основному припущеннями щодо імовірності тієї чи іншої події.

Вказує, що ОСОБА_1 був не згоден з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі і він не відмовлявся проходити такий огляд в медичному закладі, а сама процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена з грубим порушенням.

Вважає протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сфальсифікованим, оскільки в нього вписані свідки, який на місці події не було, а частина відомостей вписана значно пізніше після складання протоколу.

Зазначає про розбіжності в часі події, зафіксованої у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеокамерах поліцейських, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що подія мала місце 28 серпня 2021 року о 17 год. 00 хв., а на відеозаписі, що долучений до матеріалів справи місце події фіксується 23 година 16 хвилин.

Також звертає увагу, що ОСОБА_1 не направлявся на огляд для визначення стану сп`яніння в медичний заклад, оскільки в матеріалах справи немає такого направлення.

Просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , оскільки скарга подана 11 жовтня 2021 року, так як останній день подачі апеляційної скарги припадав на вихідний день, а тому була подана наступного робочого дня.

В судове засідання апелянт повторно не з`явився, однак направив до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі та без участі ОСОБА_1 , в інтересах якого ним подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цієї особи.

З таких обставин вважаю за можливе розгляну справу буз участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявні відомості про направлення копії судового рішення, постановленого 30 вересня 2021 року, ОСОБА_1 , однак інформація про отримання ним цього рішення відсутня.

Апеляційна скарга подана адвокатом Пасічником А.З., в інтересах ОСОБА_1 , 11.10.2021 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Твердження апелянта стосовно того, що суд безпідставно взяв на себе функцію обвинувачення у даній справі є безпідставним і базується виключно на його суб`єктивній оцінці приписів чинного законодавства, яка спростовується судовим рішенням, постановленим судом з дотримання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, який є нормативним актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093290 та серії ААБ 093289, які розглядалися судом першої інстанції, 28 серпня 2021 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 , в с. Переволока по вул. Залісся Чортківського району, в порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Volkswagen Passat,д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, та здійснюючи виїзд із другорядної дороги на головну, не дотримався положень п.16.4 Правил дорожнього руху України, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter.

Вказані протоколи відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складені уповноваженими на те особами, визначеними ст.255 КУпАП, а наведені у них обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі, а також підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень чи заперечень.

Доводи сторони захисту щодо фальсифікації протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093289 з тих мотивів, що вручена ОСОБА_1 . Копія протоколу відрізняється від оригіналу, наявного в матеріалах справи є безпідставними, оскільки наведені ним відмінності не спростовують доказів, якими доводиться вина правопорушника.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції № Х-300000_000000, який також був предметом дослідження місцевого суду, підтверджується, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Drager 6810» на що ОСОБА_1 погодився. За результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Drager 6810» виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 3,75 %.

Також, матеріалами відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 було роз`яснено можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому, вказаним доказом засвідчено, що ОСОБА_1 не висловлював своєї незгоди з результатом проведено огляду за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager 6810» та не висловлював бажання пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, що спростовує доводи захисника Пасічника А.З., викладені в апеляційній скарзі.

Відсутність направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує захисник Пасічник А.З. в апеляційній скарзі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 не заперечував результату проведеного огляду на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager 6810», жодним чином не спростовує факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і не може бути підставою для скасування судового рішення.

Окрім того, відповідно до вищевказаного відеозапису події характер поведінки ОСОБА_1 під час проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння відразу після вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди візуально дає підстави для висновку, що останній керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що ОСОБА_1 фактично і не заперечував.

Розбіжності в часі вчинення правопорушення, зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на чому акцентує увагу апелянт, на думку суду є технічною помилкою, яка повністю спростовується хронологією відеофіксації правопорушення з нагрудних камер поліцейських і не впливає на факт доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 чст130 КУпАП. Крім того, жодних доказів, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису апелянтом не наведено.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Пасічнику А.З. строк на апеляційне оскарження постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пасічника А.С. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя