Провадження № 33/824/1106/2021 Головуючий у 2 інстанції Капічон О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 185-8 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Офісу Генерального прокурора Свербиуса А.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, прокурорами Офісу Генерального прокурора здійснюється підтримання державного (публічного) обвинувачення в Деснянському районному суді м. Києва у кримінальному провадженні № 0002127 від 16 серпня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження виникла необхідність провести допит у якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_4 , у наданих ним під час досудового розслідування показаннях наявна інформація, яка має важливе значення для судового розгляду цього кримінального провадження. Так як, у відповідності до ст. 327 КПК України прокурор мав забезпечити прибуття свідка в судове засідання, проте місцезнаходження свідка невідоме, були обґрунтовані причини вважати, що він знаходиться за межами території України.

У зв`язку з чим, прокурором у кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 36, 93 КПК України, на ім`я начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (далі - Головного центру) Простакова A.B. направлено вимогу від 11 серпня 2020 року за вих. №14/1-29159-16 про надання інформації, стосовно перетину громадянином України ОСОБА_4 державного кордону України у період з 2016 року по теперішній час.

Однак, незважаючи на те, що письмова вимога від 11 серпня 2020 року за вих. №14/1-29159-16 є законною, в порушення вимог законодавства виконувачем обов`язків начальника Головного центру ОСОБА_1 надано відповідь від 18 серпня 2020 року № 0.184-21973/0/15-20-Вих про відмову у наданні запитуваної інформації. При цьому, у зазначеній відповіді невірно вказане прізвище особи, стосовно якої здійснювався запит про надання інформації.

Так, 18 серпня 2020 року перебуваючи в приміщенні Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, у каб. 102, який розташований в будинку 26 по вулиці Володимирська в місті Києві, виконувач обов`язків начальника Головного центру ОСОБА_1 не виконав законну вимогу прокурора від 11 серпня 2020 року за вих. № 14/1-29159-16 про надання інформації, чим порушив вимоги ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 36, ст. 93 КПК України, а також п. 23 Положення про базу даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" затвердженого Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 472 від 25 червня 2007 року та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП - закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор Офісу Генерального прокурора Свербиус А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Частиною 5 ст. 7 КУпАП визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Наведені положення закону свідчать про те, що прокурор вправі оскаржувати лише ті постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, які стосуються застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак, в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що апеляційна скарга прокурора, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також, з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог згідно ч. 5 ст. 7 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду і її необхідно повернуту особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст.7 ч.5, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Офісу Генерального прокурора Свербиуса А.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.185-8 КУпАП закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення - повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон