ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 Справа №607/8834/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №474082 від 11 травня 2021 року, 03 травня 2021 року близько 23 год. 04 хв. заступник директора ТОВ «Атмосфера Скай» ОСОБА_1 , який здійснює свою діяльність у закладі громадського харчування «Но нейм», що знаходиться по вул. Кульчицької у м. Тернополі, допустив роботу вказаного закладу, чим порушив п. 6 Рішення штабу з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру на території Тернопільської міської територіальної громади №42 від 07.04.2021 року, п. 3.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року та ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2020 року зі змінами та доповненнями.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Присутній в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Михайлюк В.І., посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що викладені у протоколі обставини про те, що ОСОБА_1 03 травня 2021 року, був заступником директора ТОВ «Атмосфера-Скай», допустив роботу закладу громадського харчування «Но нейм», не відповідають дійсності та не грунтуються на жодних доказах.

ОСОБА_1 працював на посаді заступника директора ТОВ «Атмосфера-Скай» до 04 січня 2021 року, однак 04 січня 2021 року останнього було звільнено з посади. З того часу ОСОБА_1 не працює у товаристві, ні в якості працівника, ні в якості самостійного суб`єкта господарювання.

Крім цього, в зазначений у протоколі час вчинення правопорушення, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з іншим товариством та не міг будь-яким чином впливати на роботу закладу «Но нейм».

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, не здійснював господарську діяльність в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не допускав приймання відвідувачів та їх обслуговування у ньому.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суд відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

В силу вимог ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до вимог пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в чинній редакції, з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2021 року на усій території України запроваджено карантин.

Згідно вимог п.п. 10 п. 3 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року (в редакції чинній на дату вчинення правопорушення), з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється робота після 24-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

В силу вимог п. 6 Рішення штабу з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру на території Тернопільської міської територіальної громади №40 від 26.03.2021 року, заборонено роботу після 22-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 21-ї години, суб`єктів, господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до вимог ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського подяку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП несе посадова особа суб`єкта господарювання, на якому сталось порушення, тобто особа, яка виконує функції керівника (директор, голова правління, тощо) і на яку покладені обов`язки щодо організації дотримання карантинних заходів, впроваджених на території України.

Як вбачається з протоколу серії ВАБ №474082 від 11 травня 2021 року, ОСОБА_1 інкримінують те, що він 03 травня 2021 року близько 23 год. 04 хв. будучи заступником директора ТОВ «Атмосфера Скай», який здійснює свою діяльність у закладі громадського харчування «Но нейм», що по вул. Кульчицької у м. Тернополі, допустив роботу вказаного закладу, чим порушив п. 6 рішення штабу з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру на території Тернопільської міської територіальної громади №42 від 07.04.2021 року, п. 3.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року та ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2020 року зі змінами та доповненнями.

На підтвердження обставин викладених у протоколі працівниками поліції долучено: два рапорти працівників поліції, довідку від 28 січня 2021 року та відеоматеріали на CD-диску.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

Суд не приймає до уваги вказані рапорти працівників поліції, як належні та допустимі докази, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

З долученого до матеріалів справи відеозапису на CD-диску не вбачається, коли саме працівниками поліції було здійснено перевірку закладу громадського харчування «Но нейм». Зокрема, вказаний відеозапис не містить прив`язки до дати, часу його здійснення та не підтверджує обставин, викладених у протоколі.

Як слідує з довідки від 28 січня 2021 року, підписаної ОСОБА_1 , ТОВ «Атмосфера-Скай» здійснює діяльність в сфері громадського харчування у трьох банкетних залах з брендовими назвами «На небі», « ОСОБА_2 », «Янг».

Однак, вказана довідка не свідчить про те, що на ОСОБА_1 було покладено обов`язки щодо організації дотримання ТОВ «Атмосфера-Скай» карантинних заходів, впроваджених на території України.

Окремо слід зазначити, що згідно наказу ТОВ «Атмосфера-Скай» за №2а від 04 січня 2021 року про припинення трудового договору, ОСОБА_1 звільнений з посади заступника директора ТОВ «Атмосфера-Скай» на підставі вимог п. 1 ст. 36 КЗпП України з 04 січня 2021 року.

Як слідує з наказу ТОВ «Україна» Ресторан за №6 від 31 березня 2021 року про прийняття на роботу, ОСОБА_1 з 01 квітня 2021 року прийнятий на посаду адміністратора у ТОВ «Україна» Ресторан.

З трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2020 року працював на посаді директора ТОВ «Атмосфера-Скай» та 04 січня 2021 року звільнений із вказаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 прийнято на посаду адміністратора у ТОВ «Україна» Ресторан.

Як вбачається з довідки, виданої ТОВ «Україна» Ресторан, ОСОБА_1 з 01 квітня 2021 року працює на посаді адміністратора у ТОВ «Україна» Ресторан.

На підставі вказаних документів судом встановлено, що на момент інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, останній не працював на посаді заступника директора ТОВ «Атмосфера-Скай», а відтак не був уповноваженою особою, яка вправі приймати будь-які рішення організаційно-розпорядчого порядку в ньому та нести відповідальність за порушення вимог законодавства про карантин людей.

Таким чином, органом, який складав матеріали справи, не встановлено та не перевірено той факт чи працював ОСОБА_1 станом на 03 травня 2021 року на посаді заступника директора ТОВ «Атмосфера-Скай».

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що на ОСОБА_1 було покладено обов`язки щодо організації дотримання карантинних заходів, впроваджених на території України, у закладі громадського харчування «Но нейм» станом на 03 травня 2021 року.

Натомість, захисником ОСОБА_1 було надано суду копії документів, які свідчать про те, що 04 січня 2021 року був звільнений з посади заступника директора ТОВ «Атмосфера-Скай».

Суд також звертає увагу на те, що як вбачається з протоколу серії ВАБ №474082 від 11 травня 2021 року, ОСОБА_1 інкримінують те, що він порушив, у тому числі вимоги п. 6 Рішення штабу з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру на території Тернопільської міської територіальної громади №42 від 07.04.2021 року та п. 3.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Так, в силу вимог п. 6 рішення штабу з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру на території Тернопільської міської територіальної громади №42 від 07.04.2021 року, вирішено проводити усі Богослужіння, інші релігійні обряди та заходи з використанням одноразового посуду, на вулиці з Храмом поруч або в режимі онлайн за умов дотримання дистанції 1,5 метра між присутніми та інших санітарно-протиепідемічних заходів.

Відповідно до вимог п. 3-2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року (в редакції чинній на дату вчинення правопорушення), на території регіонів, на яких установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, діють обмежувальні протиепідемічні заходи, передбачені пунктом 3 цієї постанови. Додатково на території регіонів, на яких установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, рішенням регіональних комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій запроваджуються посилені заходи контролю за дотриманням на території регіону встановлених обмежувальних протиепідемічних заходів, готовності закладів охорони здоров`я до прийому хворих на COVID-19, виявлення та реєстрації осіб з підозрою на COVID-19 відповідно до стандартів Міністерства охорони здоров`я. На території окремих територіальних громад у межах регіонів, на яких установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, рішенням місцевих комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій встановлюються додаткові обмежувальні протиепідемічні заходи, які не передбачені пунктом 3 цієї постанови, у разі наявності таких ознак: кількість виявлених нових випадків COVID-19 протягом останніх семи днів на території окремої територіальної громади перевищує 70; кількість виявлених нових випадків COVID-19 протягом останніх семи днів перевищує кількість випадків за аналогічний період на 50 та більше відсотків.

Вказані вимоги нормативно-правових актів не відповідають суті правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлено, що зазначене у протоколі порушення ОСОБА_1 вимог п. 6 Рішення штабу з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру на території Тернопільської міської територіальної громади №42 від 07.04.2021 року та п. 3-2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року не відповідає суті адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується останньому.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі Жупнік проти України (рішення від 09 грудня 2010 року), межі гарантій, передбачених пп. а п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутого особі обвинувачення, яка надалі може бути сприйнята судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. Разом із цим, підпункти а і б п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод взаємопов`язані та визначають, що право бути поінфомованим про характер і причину висунутого обвинувачення слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку до свого захисту.

Тому, відсутність в протоколі повної та докладної інформації щодо висунутого обвинувачення є порушенням права на підготовку до захисту, що перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є належними і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька