Справа № 951/414/21
Справа № 3/951/309/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №2 (м.Зборів) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173, ч.2 ст.173, ч.1 ст.184 КУпАП, якому роз`яснені права за ст.268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 12.04.2021 року близько 09:00 год. за місцем спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 ..

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

06.05.2021 року близько 11:10 год. гр. ОСОБА_1 в с. В.Плавуча ухилився від виконання передбачених законом батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , 06.05.2021 року близько 11:00 год. порушив вимоги термінового заборонного припису, який був раніше йому винесений в частині у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з постановою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 01.06.2021 року справи №951/414/21, №951/415/21 та №951/416/21, відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.173, ч.1 ст.184, ч.2 ст.173 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey) no. 33401/02 від 09 вересня 2009 року Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173, ч.2 ст.173, ч.1 ст.184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173, ч.2 ст.173, ч.1 ст.184 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №617373 від 05.05.2021 року, рапортом працівника поліції від 05.05.2021 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.04.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.04.2021 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №617374 від 06.05.2021 року, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №136994 від 06.05.2021 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №617375 від 06.05.2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених .

Відповідно до положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 , є визнання ним вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Відтак, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн..

Відповідно до ст.5 п.13 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011р. (із подальшими змінами та доповненнями) учасники бойових дій звільнені від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3, 28 Конституції України, ст. 33, 173-2, 251, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173, ч.2 ст.173, ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя О.Б.Гриновець