Справа № 352/1341/21
Провадження № 3/352/1111/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М.М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого викладачем, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 27.06.2021 р. о 17 год. 45 хв. по вул. Семанькова в с. Підлужжя Івано-Франківської ТГ Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Хюндай» н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Адвокат Дяків Д.І., який згідно договору про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У поданій суду заяві про закриття провадження у справі посилався на те, що до матеріалів справи долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що суперечить дійсним обставинам справи, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у медичному закладі. Адвокат Дяків Д.І. вказує на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, проте поліцейські одразу направили його в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог ч.3 ст.266 КУпАП. Окрім того, вважає відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який не є безперервним, неналежним доказом, оскільки відеофіксування здійснювалося з перервами, чим порушено вимоги п.3.5 розділу Ш Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 р. № 100. Крім того, матеріали справи містять суперечності у написанні прізвища особи, щодо якої складено протокол, зокрема « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 », що фактично унеможливлює встановлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Просив провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, долучений відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, суддя приходить до висновку про необґрунтованість заяви адвоката щодо закриття провадження у справі та наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незважаючи на заперечення ним своєї вини, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в суді доказами, а саме:

- даними, що містяться у протоколі серії ДПР18 № 499281 від 27.06.2021 р. про адміністративне правопорушення (а.с.1);

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 449 від 27.06.2021 р., відповідно до якого ОСОБА_1 27.06.2021 р. о 18 год. оглянутий лікарем КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» ОСОБА_4 , висновок огляду - перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

- даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції (а.с.7).

Вважаю, що відсутність безперервного відеозапису обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення жодним чином не спростовує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено, що події чи обставини, які відбувались поза відеозаписом, спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі зафіксовані на файлах безперервно, тому відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції не викликає сумніву у його достовірності та визнається належним і допустимим доказом.

Крім того, адвокат Дяків Д.І. посилається на Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них від 03.02.2016 р. № 100, яка на час вчинення інкримінованого правопорушення втратила чинність.

Вважаю голослівним твердження адвоката про порушення поліцейськими вимог ч.3 ст.266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager», а поліцейські у порушення вказаної норми зразу направили його в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Встановлено, що на дослідженому відеозаписі чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та його згода на проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Критично оцінюю посилання адвоката Дяківа Д.І. на те, що матеріали справи містять суперечності у написанні прізвища особи, щодо якої складено протокол, що фактично унеможливлює встановлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказані суперечності усунуті органом поліції під час доопрацювання матеріалів справи, що підтверджується відповідним рапортом та наданою копією водійського посвідчення ОСОБА_1 (а.с.17-18).

Наявний у матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) судом до уваги не береться, оскільки достовірно встановлено, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджено саме висновком лікаря-нарколога.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. З ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 283-285, 287, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя М.М.Хоминець