№ 755/4929/21
№ 3/755/3294/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, що надійшли зі Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 103008-48 від 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 , 28 грудня 2021 року, у АДРЕСА_1 , порушила вимоги Розпорядження органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 532 від 20.09.2018 року «Про визначення способів участі батьків у вихованні малолітніх дітей», а саме, не надала можливості батьку ОСОБА_2 провести половину зимових канікул з їх спільною малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що визначено зазначеним Розпорядженням, чим порушила вимоги ч. 5 ст. 184 КУпАП України.

Зокрема, як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 103008-49 від 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 , 02 січня 2021 року, у АДРЕСА_1 , порушила вимоги Розпорядження органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 421 від 30.06.2020 року «Про визначення способів участі батьків у вихованні малолітніх дітей», а саме, не надала можливості батьку ОСОБА_2 побачитись та провести разом час з їх спільною малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений зазначеним Розпорядженням спосіб та час, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП України.

Крім того, як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 103008-50 від 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 , 09 січня 2021 року, у АДРЕСА_1 , порушила вимоги Розпорядження органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 421 від 30.06.2020 року «Про визначення способів участі батьків у вихованні малолітніх дітей», а саме, не надала можливості батьку ОСОБА_2 побачитись та провести час з їх спільною малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений зазначеним Розпорядженням спосіб та час, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП України.

Зокрема, як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 103008-52 від 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 , 16 січня 2021 року, у АДРЕСА_1 , порушила вимоги Розпорядження органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 421 від 30.06.2020 року «Про визначення способів участі батьків у вихованні малолітніх дітей», а саме, не надала можливості батьку ОСОБА_2 побачитись та провести час з їх спільною малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений зазначеним Розпорядженням спосіб та час, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП України.

Крім того, як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 103008-51 від 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 , 23 січня 2021 року, у АДРЕСА_1 , порушила вимоги Розпорядження органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 421 від 30.06.2020 року «Про визначення способів участі батьків у вихованні малолітніх дітей», а саме, не надала можливості батьку ОСОБА_2 побачитись та провести час з їх спільною малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений зазначеним Розпорядженням спосіб та час, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що вона ніколи не здійснювала та не здійснює перешкод у побаченні її колишньому чоловіку ОСОБА_2 з їх спільною донькою - ОСОБА_3 . Її колишній чоловік постійно, безпідставно пише заяви щодо перешкод з її боку у побаченні з донькою, однак, це не є дійсністю, оскільки донька сама не хоче з ним спілкуватися. Зокрема, її колишній чоловік, не приходячи до них, телефонує до поліції та пише заяви. Про ці випадки вже знають всі працівники ювенальної поліції в районі, зокрема, коли приїжджають, то навіть зазначають про те, що дитина вдома, ніяких перепон у побачені немає. Дитину опитували самі працівники поліції, а свідки подій також давали свої пояснення з цього приводу. Крім того, сам заявник тривалий час взагалі не спілкується з дочкою, остання не хоче з ним спілкуватися, а тому, він почав постійно телефонувати до поліції, однак, сам не приходить і все це, триває вже певний час. Після розірвання шлюбу з колишнім чоловіком, який здійснював постійне фізичне насилля над нею у присутності доньки, дитина навідріз відмовлялася з ним бачитися, оскільки постійні стреси та моральний тиск на малолітню дитину в період шлюбу та після його розірвання, виразились у тому, що в дитини почались проблеми з психікою, яка постійно знаходиться в стані стресу під час згадування батька та спілкування з ним, а колишній чоловік продовжує вчиняти насилля по відношенню до дитини, у зв`язку з чим, їй прийшлося, навіть, звертатися із донькою до психолога. У свою чергу, вона, навпаки, намагається налагодити стосунки доньки з батьком, однак, остання цього не хоче сама. Крім того, зазначила, що складені відносно неї протоколи про адміністративне правопорушення є штучно створеними, без надання будь-яких доказів, а ті копії матеріалів, які долучені до даних протоколів, відрізняються від їх оригіналів, мають закреслення та приховування даних, у зв`язку з чим, не можуть бути належними доказами у справі. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення № 103008-48 від 18 березня 2021 року, зазначено, що правопорушення мали місце 28.12.2020 року, що є незрозумілим, оскільки це день тижня - понеділок, що не передбачає побачення її колишнього чоловіка з дитиною. Таким чином, прохала закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вона ніколи не чинила перешкоди у спілкуванні доньки з її батьком, а звернення ОСОБА_2 до працівників поліції з заявами про вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною, жодним чином не підтверджують той факт, що саме вона здійснювала такі перешкоди. На підтвердження своїх пояснень, надала для долучення до матеріалів справи письмові докази.

Заявник ОСОБА_2 - батько малолітньої дитини, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши всі докази в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з Розпорядження № 532 від 20.09.2018 року Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі батьків у вихованні малолітніх дітей», визначено участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у формі спілкування з малолітньою донькою під час осінніх, зимових, весняних канікул порівну з матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до Розпорядження № 421 від 30.06.2020 року Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі батьків у вихованні малолітніх дітей», визначено участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у формі спілкування з малолітньою донькою щосуботи з 10 години до 20 години, влітку з 15 липня 2020 року 20 календарних днів.

Положеннями ч. 5 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання рішення органів опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Вказана норма закону є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи. Юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Відповідно до Інструкції з оформлення посадовими особами органів опіки та піклування матеріалів про адміністративні правопорушення частини 8, уповноважена посадова особа зобов`язана роз`яснити особі, щодо якої складається протокол, її права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, однак, як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення цього зроблено не було, а міститься тільки зазначення, що ОСОБА_1 на виклик до Служби не з`явилася, хоча матеріали справи не містять жодного належного повідомлення, що останній достовірно було відомо про складання протоколів.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, є ухилення батьків обов`язку від виконання рішення органів опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 184 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також встановлено судом, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел у розумінні ч. 5 ст. 184 КУпАП і таких доказів суду не надано. Крім того, будь-яких прямих доказів щодо її винуватості також не надано, свідки подій від 28.12.2021 року, 02.01.2021 року, 09.01.2021 року, 16.01.2021 року та 23.01.2021 року відсутні. Зокрема, копії матеріалів, які долучені до даних протоколів, відрізняються від їх оригіналів, мають закреслення та приховування даних, що не можуть бути допустимими доказами у справі.

Крім того, в акті від 23.01.2021 року, складеного сусідами ОСОБА_1 , який долучений до матеріалів справи, зазначено про те, що вони стали свідками того, що 23.01.2021 року, о 09 годині 45 хвилин, вони знаходилися у квартирі ОСОБА_1 та о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_2 до дитини не приїхав, а приїхав об 11 годині 45 хвилин, почав дзвонити у двері та вимагати щоб ОСОБА_1 вивела до нього дитину. Далі, малолітня дитина, почувши голос батька, стала дуже нервувати та відмовилася до нього виходити, заплакала та сказала, що його боїться, а останній, в свою чергу, почав вимагати у ОСОБА_1 вивести до нього доньку, на що вона відповіла, що дитина не бажає до нього виходити та не може її примусити. Зокрема, даний факт підтверджується письмовими поясненнями малолітньої ОСОБА_3 від 29.01.2021 року, які були долучені до матеріалів справи ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, інших належних доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного порушення в розумінні відповідного правила, якого особа не дотрималася, до суду не надано, а тому суд позбавлений можливості встановити наявність порушення ч. 5 ст. 184 КУпАП в діях останньої.

Зокрема, згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, суддя не знаходить підтверджень наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження у справі відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 184, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 184 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: