ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8958/21

Номер провадження 3/495/3066/2021

08 листопада 2021 рокум. Білгород-Дністровський

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої приватним підприємцем, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2021 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №168342 від 25.10.2021 року, в якому зазначено, що 25.10.2021 року об 09:00 годині в м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, 27 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки KIA CEED, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху по вул. Єврейська не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного інтервалу збоку та скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 , який зупинився при виїзді з узбіччя для пропуску транспорту.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, згідно якої просила закрити справу за відсутність в її діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки вона не порушувала ПДР, натомість ДТП сталося з вини водія автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2021 року по справі №495/8959/21.

Дослідивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 124 КУпАП обов`язковим є наявність ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у вигляді наявності пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому порушення правил дорожнього руху повинні перебувати в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначених наслідків.

Разом із тим, формулювання суті адміністративного правопорушення, згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №168342 від 25.10.2021 року не містить зазначення про спричинення відповідних пошкоджень транспортних засобів або іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №168342 від 25.10.2021 року вбачається, що працівник поліції дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху України, що є в причинно-наслідковому зв`язку з наслідком ДТП, яка мала місце 25 жовтня 2021 року.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 13.3 ПДР, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається схема місця дорожньо-транспортної пригоди. Схема місця дорожньо - транспортної пригоди - це графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

З доданої до зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення Схеми місця ДТП вбачається, що автомобілі отримали наступні видимі (зовнішні) пошкодження:

-автомобіль марки KIA CEED, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 : подряпина переднього правого крила, пошкодження правої передньої двері, пошкодження правої задньої двері, деформація правого заднього крила.

-автомобіль марки ВАЗ 21213, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 : пошкодження лівої частини переднього бампера.

Суд звертає увагу, що згідно пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, 25.10.2021 року приблизно о 09:00 годині вона керувала автомобілем KIA CEED, державний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Єврейській в напрямку вул. Ізмаїльській в напрямку вулиці Миколаївської (Дзержинського) навпроти будівлі, розташованої за адресою: Єврейська, 27, коли її автомобіль порівнявся з автомобілем ВАЗ 21213, державний номер НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі почав рух на проїжджу частину та здійснив зіткнення з її автомобілем.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ 21213, державний номер НОМЕР_2 , 25.10.2021 року приблизно о 09:00 годині він почав рух на своєму автомобілі, почав рух, виїхав з узбіччя на проїжджу частину та пропускав автомобілі, в цей час в передній бампер його автомобілю з лівої сторони скоїв зіткнення з автомобілем KIA CEED, державний номер НОМЕР_1 . В момент ДТП автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , як він зазначає в своїх поясненнях, стояв нерухомо.

Суд приймає до уваги, що згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2021 року по справі №495/8959/21 іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме в зазначеній вище постанові зазначено, що «25.10.2021 року о 09:00 годині ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 21213», д/н НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «КІА», д/н НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку, порушив вимоги п.10.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів, які б вказували що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху України, а саме: даних про те, що ОСОБА_1 під час руху по вул. Єврейська не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного інтервалу збоку, з матеріалів справи не вбачається.

Разом з тим, характер та локалізація отриманих автомобілями пошкоджень, їх розташування на схемі місця ДТП відносно сталих орієнтирів та відносно місця зіткнення, а також напрямок руху транспортних засобів свідчить про те, що ДТП сталась не внаслідок дій водія ОСОБА_1 ..

На переконання суду, фактичні дані, що містяться у протоколі відносно ОСОБА_1 повністю підтверджують її пояснення, за яких обставин відбулась дорожньо - транспортна пригода і дають суду підстави для висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 були порушенні вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, яка сталася 25.10.2021 року та вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому їй адміністративного правопорушення.

Таким чином, пояснення водіїв та схема ДТП кладуться в основу висновку про невинуватість у ДТП водія ОСОБА_1 ..

Такий висновок повністю узгоджується із правовою позицію судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.11.2014 року у справі №5-18кс14, згідно якої водієві не може бути поставлено за провину те, що він не зміг уникнути зіткнення з іншим транспортним засобом, водій якого грубо порушив правила дорожнього руху.

Отже, за вищезазначених обставин, поза розумним сумнівом не вбачається в діях ОСОБА_1 сукупності обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та наявності причинно-наслідкового зв`язку між її діями та наслідками, які настали. А тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

Суд звертає увагу на те, що по аналогії ст.337 КПК України, судовий розгляд у справах про адміністративне правопорушення проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Мета та наміри Конвенції як інструменту захисту людини вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними (див. справа «Soering проти Сполученого Королівства», рішення від 07.07.1989 року, п. 87).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного і, керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 124, 221, 245, 247, 252, 279, 280, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №168342 від 25.10.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити в зв`язку з відсутністю в її діях події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя