Єдиний унікальний номер 219/1758/21
Номер провадження 33/804/189/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника Білоконя Ростислава Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и л а :

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021р. ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постанова суду першої інстанції оскаржена захисником Білоконем Р.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 :

- вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом порушено норми матеріального та процесуального права;

- вказує, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час ухвалення постанови не надавав пояснень, хоча мав намір надати суду свої пояснення та заперечення щодо обставин справи, розгляд справи відбувся без присутності ОСОБА_1 , тобто він був позбавлений процесуального права, передбаченого ст. 268 КУпАП, чим порушено право ОСОБА_1 на справедливий розгляд;

- зазначає, що на адресу ОСОБА_1 була направлена судова повістка, яка була отримана його матір`ю, яка розписалась про її отримання; під час розгляду справи ОСОБА_1 знаходився у відрядженні в м.Миколаїв та був сповіщений про розгляд справи тільки 18.03.2021р., тобто ствердження судом першої інстанції, що ОСОБА_1 був сповіщений про день та час розгляду справи не відповідають дійсності;

- зазначає, що суд ґрунтувався лише на власних переконаннях, беручи до уваги лише письмові докази; справу розглянуто без участі сторін, не допитані свідки, працівники поліції, які склали протокол; суд неповно дослідив матеріали, не заслухав думки сторін, не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції;

- прохає скасувати постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021р. та ухвалити нову, врахувавши доводи апеляційної скарги.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Білоконя Р.А. було повідомлено належним чином, проте у судове засідання вони не з`явилися, надсилаючи заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням захисника Білоконя Р.А. на лікуванні, а також ОСОБА_1 на лікарняному без надання медичних документів, суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи, про що належним чином повідомляв учасників справи, 11.05.2021р. учасники провадження до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки не повідомили, тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника Білоконя Р.А. без їх участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника Білоконя Р.А., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку апеляційної скарги про залишення без задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 11.02.2021р. о 15-05 год. керував автомобілем Opel VECTRA н/з НОМЕР_1 в м.Бахмут Донецької області по провулку Цегляному з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння білків очей, бліда шкіра обличчя, сухість у порожнині роту), від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення 367 серії ДПР 18 № 440256 від 11.02.2021р., в графі пояснення по суті порушення ОСОБА_1 особисто зазначено, що він керував автомобілем та їхати в наркологію для проходження медичного огляду він відмовився (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 11.02.2021р. вони були свідками відмови водія Opel VECTRA н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3.4); диском з відеозаписом з боді камери поліцейського, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 у присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, який долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с. 2).

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, а доводи апеляційної скарги захисника Білоконя Р.А. щодо порушень судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення є безпідставними з огляду на таке.

Висновок суду апеляційної інстанції щодо правильності висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на тому, що відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9«а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в установленому законом порядку отримав документ на право керування транспортним засобом, при керуванні транспортним засобом зобов`язаний дотримуватись усіх вимог, які містяться у нормативних актах, що стосується безпеки дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, чим позбавив його права надати свої пояснення по суті справи, заявити клопотання про виклик та допит свідків, є також неспроможними, з таких підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дата та час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 призначені на 02.03.2021р. у Артемівському міськрайонному суді Донецької області, та у відповідній графі: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», та у графі: «підпис особи яка притягається до адміністративної відповідальності» стоїть його особистий підпис. Особисте підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення в апеляційній скарзі не оскаржується, та відсутні будь які сумніви у суду апеляційної інстанції у достовірності підпису протоколу особисто ОСОБА_1 . Таким чином ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення 02.03.2021р. не відбувся, у зв`язку з неявкою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та був відкладений на 17.03.2021р.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 913 ОСОБА_1 особисто 05.03.2021р. отримав судову повістку про виклик його до суду на 17.03.2021р., про що поставив свій особистий підпис (а.с.10).

У судове засідання 17.03.2021р. ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Така поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, при цьому за період перебування справи на розгляді не скористався правами, наданими їй чинним законодавством, не надав пояснень щодо вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь у судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, чим дав підстави суду першої інстанції дійти висновку про умисне ухилення ОСОБА_1 від участі у судовому засіданні, свідоме затягування строків, передбачених ст. 38 КУпАП та у зв`язку з чим прийняти рішення про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Така позиція суду узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07.07.1989р., відповідно до якого у випадку, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права.

Крім того у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумінні інтервалу часу має вжити заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Із такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, вважає їх обґрунтованими, оскільки особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надав.

Доводи апеляційної скарги, що на адресу ОСОБА_1 , була направлена судова повістка, яка була отримана його матір`ю, яка розписалась про її отримання; під час розгляду справи ОСОБА_1 знаходився у відрядженні в м.Миколаїв та був сповіщений про розгляд справи тільки 18.03.2021р., тобто ствердження судом першої інстанції, що ОСОБА_1 був сповіщений про день та час розгляду справи не відповідають дійсності; що суд ґрунтувався лише на власних переконаннях, беручи до уваги лише письмові докази; справу розглянуто без участі сторін, не допитані свідки, працівники поліції, які склали протокол; суд неповно дослідив матеріали, не заслухав думки сторін, не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції є також безпідставними, оскільки, на думку суду апеляційної інстанції, є обраною формою захисту особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суперечать усій сукупності доказів, які містять матеріали справи про адміністративне правопорушення та які були повно та всебічно перевірені судом першої інстанції.

Так судом було досліджено всі докази у справі про адміністративне правопорушення, а саме протокол № 367 серії ДПР 18 №440256 від 11.02.2021р., письмові пояснення свідків, диск з відеозаписом з боді-камер працівників поліції. Вказані вище докази визнані судом належними та допустимими, не викликали у суду сумніву у достовірності та достатності, є логічно послідовними та узгодженими між собою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, у передбачений законом строк, із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а саме протокол містить дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у письмових поясненнях, наданих особою, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 не міститься його зауважень щодо порушення порядку виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а навпаки у вказаних письмових поясненнях зазначена відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, копію протоколу отримано особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони вдвох 11.02.2021р. були запрошені в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо водія Opel VECTRA н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у міському наркотичному диспансері відмовився.

Пояснення вказаних вище свідків не суперечать відеозапису з боді-камери під час зупинки 11.02.2021р. ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність по ній настає: 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України),

2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України),

3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа:

- керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан;

- або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вказаних вище норм законодавства та диспозиції статті 130 КУпАП, доводить, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 КупАП і кожна ця обставина, як окрема так і у сукупності з іншими, є по суті складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, якщо водій транспортного засобу ухиляється від огляду на стан сп`яніння, який йому було запропоновано пройти з дотриманням всіх діючих вимог, відповідні його дії та ознаки сп`яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо незгоди з оскаржуваною постановою, з підстав її незаконності та необґрунтованості не мають під собою підгрунття та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності , чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та встановлено, що він не працює, таким чином не вбачається підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Що стосується накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то воно накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, а саме в межах санкції встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, його особи, ступеню його винуватості, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Білоконя Ростислава Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя