Справа №592/3436/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/245/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 156 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/3436/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.04.2021, якою на

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн з конфіскацією предметів торгівлі,

учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Кондратьєва О. І.,

установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутності складу правопорушення, оскільки суддею не було враховано, що фабула протоколу містить формулювання про продаж тютюнових виробів без ліцензії, проте диспозиція ч. 3 ст. 156 КУпАП містить формулювання про торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, тобто про ліцензію у цій статті не згадується. Зазначає, що працівниками ДФС склали відносно нього протокол за ст. 164 КУпАП щодо подій, які мали місце 18.03.2021, що заборонено законом, так як не можна двічі притягувати за одне і те саме правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення і постанова судді не містить ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.04.2021 на ОСОБА_3 накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн з конфіскацією предметів торгівлі тютюнових виробів різних марок і найменувань у загальній кількості 12508 пачок. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_3 18.03.2021 близько 12:00 на території центрального ринку м. Суми, вул. Засумська, 2, здійснював продаж тютюнових виробів без ліцензії.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Кондратьева О. І., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ст. 1, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП), а згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 531514 від 18.03.2021, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що 18.03.2021 близько 12:00 на території центрального ринку м. Суми, вул. Засумська, 2, ОСОБА_3 здійснював продаж тютюнових виробів без ліцензії.

Разом з тим, такі висновки судді суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не умотивовані та не ґрунтуються на законі.

Зокрема, адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, а суддею суду першої інстанції ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за здійснення продажу тютюнових виробів без ліцензії, хоча ч. 3 ст. 156 КУпАП відповідальність за це не передбачена.

Суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). При цьому відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Будучи допитаним в ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 категорично заперечив торгівлю тютюновими виробами і пояснив, що будь-якого відношення до вилучених цигарок не має.

Вказані показання ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_5 , який є ФОПом і орендує складські приміщення на території центрального ринку АДРЕСА_3 , де 18.03.2021 були виявлені і вилучені працівниками правоохоронних органів (СБУ, ДФС, поліції) тютюнових виробів різних марок і найменувань у загальній кількості 12508 пачок. Вказані складські приміщення він здає у суборенду іншим ФОПам, у тому числі і ОСОБА_6 , який орендує приміщення 20 кв/м і зберігає там свій товар. Саме у цьому приміщенні, яке орендує ФОП ОСОБА_6 , 18.03.2021 був проведений обшук і були вилучені тютюнові вироби. ОСОБА_3 у нього складське приміщення не орендує і вилучені цигарки йому не належать, а прізвище останнього як власника товару йому було повідомлено працівниками правоохоронних органів.

На підтвердження своїх показань свідок ОСОБА_5 надав накладні на товар від 17.03.2021 (а. с. 35-36), договір суборенди складського приміщення від 10.01.2021 (а. с. 37-38), договір № 13-П оренди об`єкта нерухомості від 01.01.2021 (а. с. 39-40), акт здачі-приймання об`єкта нерухомості від 01.01.2021 (а. с. 41).

Свідок ОСОБА_6 апеляційному суду пояснив, що є ФОПом, здійснює роздрібну торгівлю тютюновими виробами, які зберігає в орендованому ним приміщенні 20 кв/м на території центрального ринку АДРЕСА_3 . 18.03.2021 ОСОБА_5 , у якого він орендує приміщення, повідомив його про те, що у нього вилучений товар тютюнових виробів різних марок і найменувань у загальній кількості 12508 пачок. Вказаний товар був помилково йому завезений дистриб`ютором 17.03.2021, але замінити він його не зміг, так як останній був у нього вилучений. ОСОБА_3 до цього товару відношення не має.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_7 (а. с. 4) та ОСОБА_8 (а. с. 5) на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд не може використати їх як доказ вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно не узгоджується та не співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи неодноразово повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, жодного разу не з`явились до суду та не підтвердили перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини (рішення ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011).

Крім того, для усунення протиріч і невідповідності наявних у справі доказів фактичним обставинам апеляційним судом неодноразово викликався і працівник поліції Руденко О. В., який склав відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 531514 від 18.03.2021 (а с. 1, 2), однак останній також проігнорував судові повістки і до суду не з`явився, тому у справі відсутні достатні урівноважуючі фактори, які б забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів як показання свідків ОСОБА_9 (а. с. 2), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та надійні процесуальні гарантії, що б компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через неперевірені в судовому засіданні докази, внаслідок чого була б забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Виходячи із усталеної судової практики ЄСПЛ (справа «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», безпосередні показання ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції мають більше значення для встановлення факту вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, ніж письмові пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Решту зібраних доказів необхідно вважати недостатніми для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП через відсутність взаємозв`язку цих доказів з протоколом про адміністративне правопорушення, накладними на товар від 17.03.2021, з договорами суборенди складського приміщення від 10.01.2021, оренди об`єкта нерухомості № 13-П від 01.01.2021, актом здачі-приймання об`єкта нерухомості від 01.01.2021, а також безпосередніми показаннями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України також зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі, так і у постанові судді, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ОСОБА_3 правил здійснення продажу тютюнових виробів.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення не можна вважати законним, обґрунтованим та належним чином умотивованим, внаслідок чого постанова судді підлягає скасуванню через неправильне застосування суддею суду першої інстанції як норми матеріального права, так і порушення норм процесуального права, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.04.2021 відносно ОСОБА_2 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов