ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1666/20 Номер провадження 33/814/93/21Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
Категорія ч.1 ст. 163-1 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ПУ Офіс ВПП ДПС Харчишина О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Чкалово, Нижнєгорського району, АРК Крим, українку, громадянку України, працюючої головним бухгалтером ТОВ «Глобинський переробний завод», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою, 18 вересня 2020 року головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств харчової промисловості Ільяшенко Г.Г. за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Глобинський переробний завод» за юридичною адресою: Полтавська область, м. Глобине, вул. Володимирівська, буд. 203, головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 , виявлено вчинення правопорушення: не відкориговано податковий кредит по Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» у бік зменшення на суму ПДВ 18558,66 грн, що призвело до завищення суми податкового кредиту по рядку 17 Податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період червень 2020 року та завищено суми від`ємного значення по рядку 19 декларації, чим порушено п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 200.1, 200.4 Податкового кодексу України. Вказаними діями ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою у якій просить постанову судді скасувати в частині визнання її винуватою, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Вважає, що постанова є необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, так як закриття провадження в справі з одночасним визнанням особи винною у вчиненні правопорушення не передбачено чинним законодавством.

При цьому висновки суду про наявність в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є передчасними, оскільки не здійснено повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.

Зокрема, суддя об`єктивно не дослідив обставини здійснення правопорушення, а саме не зазначено, які саме дії, передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є порушенням ст. 280 КУпАП.

Крім того, суддя залишив поза увагою той факт, що об`єктивною стороною ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є порушення правил ведення податкового обліку. За змістом цієї норми КУпАП, об`єктивна сторона саме цього складу адміністративного правопорушення не прирівнює заниження податків чи доходів від діяльності підприємства до ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку. Значення має порушення самого порядку або процедури ведення податкового обліку (неподання, несвоєчасне подання певних документів, звітів, тощо).

Вказує, що постанова не містить жодного посилання на докази, які підтверджують наявність в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Одночасно, ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, так як під час розгляду справи вона не брала участі, копію постанови отримала 17.11.2020 поштою.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ПУ Офіс ВПП ДПС Харчишина О.С., дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.289 КУпАП в разі пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в судовому засіданні 04.11.2020 не була присутня та будь-яких документів про отримання копії постанови немає. Ця обставина свідчить про те, що строк звернення до суду з апеляційною скаргою пропущений з поважних причин та його необхідно поновити.

На підставі ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , її вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: копією податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Глобинський переробний завод» за червень 2020 року; копією квитанції №2 від 17 липня 2020 року подання податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Глобинський переробний завод» за червень 2020 року; актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський переробний завод» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків № 40/28-10-54-07/30547403 від 18.09.2020, за висновком якого встановлено порушення п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 200.1, 200.4 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість в податковій декларації з ПДВ за звітний період червень 2020 на суму 18559,66 грн.; в результаті завищення суми податкового кредиту завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2020 на суму 18559,66 грн.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 212 від 18 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 зазначено про порушення нею вказаних в акті перевірки норм Податкового Кодексу України, та її дії кваліфіковано за ч. 1 ст.163-1 КУпАП.

Об`єктивною стороною ст. 163-1 КУпАП є відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Диспозиція цієї статті є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи оподаткування в Україні, зміст та порядок застосування функціональних механізмів.

Такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Такий механізм застосування бланкетної норми є визначальним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому є правильним посилання у протоколі №212 від 18 вересня 2020 року на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, проведеної відносно ТОВ «Глобинський переробний завод» №40/28-10-54-07/10/30547403 від 18 вересня 2020 року, в якому зафіксовано порушення податкового законодавства, детально наведено конкретні дії та спосіб вчинення вказаних порушень, в результаті чого не відкориговано податковий кредит по Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» у бік зменшення на суму ПДВ 18558,66 грн., що призвело до завищення суми податкового кредиту по рядку 17 Податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період червень 2020 року та завищено суми від`ємного значення по рядку 19 декларації.

Тому доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не вказано, які саме дії, передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП нею вчинено - є безпідставними.

Не зазначає про корегування податкового кредиту по Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» у бік зменшення на суму ПДВ 18558,66 грн. і сама ОСОБА_1 у своїх поясненнях.

У зв`язку із наведеним, висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП є правильним.

Щодо твердження апелянта, що закриття провадження по справі з одночасним визнанням особи винною у вчиненні правопорушення не передбачено чинним законодавством, слід зазначити таке.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно приписів ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Таким чином системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, а тому посилання ОСОБА_1 про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі у зв`язку зі спливом цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови судді не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Глобинського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан