Справа № 745/738/21 Головуючий у 1 інстанції Даньков О. М.
Провадження № 33/4823/560/21
Категорія - ч.3 ст.41 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника Загальця О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , працює ФОП,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 05 серпня 2021 року, о 10.00 год., фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснила фактичний допуск до роботи працівника ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що є порушенням ч.4 ст.24 КЗпП України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП. Вказує, що постанова суду є незаконною та необ`єктивною, так як не відповідає фактичним обставинам справи та побудована на припущеннях. Зазначає, що найману працю не використовує, а в день проведення інспекційної перевірки в приміщенні магазину знаходилась її знайома ОСОБА_3 , яка чекала на автобус, що зупиняється біля магазину. Послалась на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, відсутність свідків та будь-яких доказів її вини, а додані до протоколу фото ніякого доказового значення не мають, оскільки не зрозуміло, що вони доводять.

Заслухавши пояснення захисника Загальця О.М., який просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 1 статті 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір з працівником укладається, як правило, в письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.24 КЗпПУ).

Згідно Постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх, як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за формою, згідно з додатком, до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Як убачається з матеріалів справи, 06 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №25-21-084/0405, згідно з яким, під час інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », було встановлено, що 05 серпня 2021 року, о 10.00 год., ФОП ОСОБА_1 здійснила фактичний допуск працівника ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що є порушенням ч.4 ст.24 КЗпП України.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів в силу положень ст.251 КУпАП.

Також, вищевказані обставини підтверджуються актом перевірки від 06 серпня 2021 року №25-21-084/0643 та актом №1 від 05 серпня 2021 року, складеним у присутності головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства праці та аналітичного забезпечення Управління Держпраці у Чернігівській області Рубан Є.Ф. та Малиш Ю.О. (а.с.7-11).

Посилання апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаних вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі суть адміністративного правопорушення та норму Закону, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не зверталася і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути нею встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки вона, будучи фізичною особою підприємцем, здійснила фактичний допуск працівника ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ, що є порушенням ч.4 ст.24 КЗпП України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.3 ст.41 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний