Справа №466/1487/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

в с т а н о в и в :

19 лютого 2021 року о 19 год. 45 хв. в м. Львові, на пр. Чорновола, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку було проведено з застосуванням приладу Драгер «Drager Alcotest 6820», прилад ARHK-0051 в присутності двох свідків. Результат огляду складає 1,23 проміле. Дані дії особи що притягається до адміністративної відповідальності, органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , та його представник в судовому засіданні надали суду позитивну характеристику особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вказали що останній неофіційно працевлаштований, тому просили суд здійснити передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації «Продакшн-Студія ОФФ Лабораторі».

Заслухавши думку учасників адміністративної справи, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Дії ОСОБА_1 , відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 405687 від 19 лютого 2021 року;

-відеозаписі з нагрудних камер поліцейських;

акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що результат огляду на стан сп`яніння є позитивним та складає 1,23 проміле;

-письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відтак, винність ОСОБА_1 , підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , дійсно порушив п. 2.9-А ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Щодо прохання особи, що притягається до адміністративної відповідальності про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом закону таке звільнення від адміністративної відповідальності є не обов`язком, а правом суду, з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст. 33 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

При цьому, судом враховується те, що керування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

Хоча, вчинене ОСОБА_1 , адміністративне порушення вчинене ним вперше, останній позитивно характеризується, однак, враховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, той факт що особа, що притягається до адміністративної відповідальності офіційно не працевлаштований, суд не вбачає підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на розгляд громадської організації. Особою, що притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні не наведені виняткові обставини, наявність яких істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, сукупність яких поза всяким розумним сумнівом свідчила б про те, що до ОСОБА_1 , доцільно застосувати захід громадського впливу. Крім того, на думку суду, громадська організація в складі якої 9 чоловік не зможе забезпечити перевиховання особи в дусі дотримання законодавства.

Наведені в судовому засіданні обставини як на підставу передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на розгляд трудового колективу враховуються при обранні адміністративного стягнення, однак такі не можуть бути безумовною підставою для застосування положення ст.21 КУпАП. Відтак до останнього має бути застосована санкція, що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя вважає, що стягнення у вигляді адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами обирається судом з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 , нових правопорушень.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) - у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності зі ОСОБА_1 , слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 221, 279, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова