СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/7883/21
пр. № 3/759/3482/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві, за участю особи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , ФОП, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2021 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшли матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №369 від 06.04.2021 ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 06.04.2021 о 11 год. 59 хв. перебуваючи на робочому місці не забезпечив дотримання обмежуваних протиепідемічних заходів на період карантину, а саме: не нанесено маркування для дотримання дистанції не менше 1,5 м дял перебування в черзі, в тому числі між місцями надання послуг; не організовано центральний збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни); відсутня на вході до закладу інформація щодо можливої кількості відвідувачів залежно від площі.

ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» пп. 12 п. 3 (останній абзац) постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів із метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARA-CoV-2» підпункт пункту протоколу Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу КМР (КМДА), п.п. 6, 9 постанови ГДСЛ України №20 від 09.05.2020.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав із вищенаведених підстав, зазначивши, що вказані вимоги він не порушував, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи таке.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Аналізуючи наявні фактичні даниі, які у розумінні ст. 251 КУпАП, є доказами, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявними в протоколі, а також іншими документами, зокрема опитувальником від 06.04.2021 встановлено, що головним спеціалістом відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві ОСОБА_2 під час заходів контролю за дотриманням вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину на території міста Києва, встановлено факт не забезпечення дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, в закладі відсутнє тимчасове маркування для перебування відвідувачів в черзі з дотриманням дистанції 1.5 м між відвідувачами; не організований централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі урни; відсутності на вході інформаційних матеріалів для відвідувачів щодо обмежень під час карантину.

Сама по собі вказана стаття наведеного Кодексу не передбачає конкретних порушень правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норм, як ознак адміністративного порушення, що впливають на його кваліфікацію, так її диспозиція є бланкетною - для встановлення ознак об`єктивної сторони складу діяння, передбаченого цієї статтею належить звертатися до аналізу нормативно-правових актів, у яких сформульовано правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норми.

Так, ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачає, що у рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

У п.п. 14 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №61236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не забезпечення дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, в закладі відсутнє тимчасове маркування для перебування відвідувачів в черзі з дотриманням дистанції 1.5 м. між відвідувачами; не організований централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі урни; відсутності на вході інформаційних матеріалів для відвідувачів щодо обмежень під час карантину.

Зазначене не виконання рішення тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 44-3 КУпАП, відповідальність за яку несе посадова особа суб`єта господарювання.

Згідно відомостей з ЄДР ОСОБА_1 має статус ФОП, при цьому вказані дані відображені відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Також слід зазначити, що опитувальних є належним доказом, у розрізі ст. 251 КУпАП, так як прямо передбачений документів чинними актами. Так пунктом 2.1 наказу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві (наявного у справі) визначено, що контроль за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину, звабезпечується згідно з листом-опитувальником, тобто як раз у ньому фіксується факт порушення.

Відповідно є дійсним факт порушення правил карантину, а тому такі дії слід кваліфікувати за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не вбачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 44-3 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 33-35, 40-1, 44-3, 251, 252, 283-285КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0.2 % від мінімальної заробітної плати, який становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Ул`яновська