Єдиний унікальний номер 448/577/21
Провадження № 3/448/331/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крукеничі, Яворівського району, Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого (зі слів),

за ч.2 ст.173-2 КУпАП ,

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

про права передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особі роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Фактичні обставини справи встановлені судом:

Будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 , повторно, 10.05.2021 року близько 21:00 год., знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , під час якого виражався в її адресу нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, знищенні майна, тобто вчинив відносно неї дії психологічного характеру, які могли завдати шкоди її психічному та фізичному здоров`ю.

ІІ. Пояснення учасників справи:

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , в судовому засіданні провину визнав та підтвердив обставини, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення. Щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

ІІІ. Застосоване судом законодавство:

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - передбачає адміністративну відповідальність.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ІV. Висновок суду:

Факт вчинення ОСОБА_1 , вищевказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 109493 від 12.05.2021 року; рапортом помічника чергового ВнП ВнП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівської області Карвацького С.Б. від 11.05.2021року; письмовою заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 11.05.2021 року; формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 11.05.2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.05.2021 року; характеристикою з місця проживання ОСОБА_1 від 12.05.2021 року; довідкою про склад сім`ї ОСОБА_1 , №627 від 12.05.2021 року, постановою Мостиського районного суду Львівської області від 17.09.2020 року у справі №448/1093/20 та іншими документами, доданими до протоколу.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 , дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 с.173-2 КУпАП, оскільки дану особу, протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, - є щире розкаяння винного.

При цьому суддя констатує наявність обставин, що у відповідності до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення: повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже піддано адміністративному стягненню.

Суддя виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП до особи, не вбачаю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан (не працевлаштований), вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення.

Згідно із ст.39-1 КУпАП, суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Оскільки, ОСОБА_1 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, суд також вважає за доцільне в порядку, визначеному ст. 39-1 КУпАП та Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", направити ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

V. Судові витрати:

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ч.2 ст.173-2, ст.ст. 33, 34, 39-1, 40-1, 268, 283-285, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

п о с та н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області (районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді), на проходження програми для кривдників, згідно порядку, передбаченого Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова суду набрала законної сили «______»__________20___ року

Суддя Ю.Б. Білоус