Справа № 462/8182/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., за участю захисника Курілець П.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 14.12.2020 о 17.25 год. на перехресті вулиць Городоцька Залізнична у м.Львові керував транспортним засобом Kia Sportage номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, чим порушив вимогу п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Курілець П.А. зазначили, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає. Зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення від 14.12.2020 серії ДПР18 №034106 не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції "1376 від 06.11.2015, а тому такий такий слід повернути на доопрацювання, з підстав викладених у клопотанні від 25.01.2021.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які вимоги викладені у клопотанні від 25.01.2021 підтримали, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особа несе відповідальність, передбачену санкцією ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення від 14.12.2020 серії ДПР18 №034106; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.12.2020 №001243; відеозаписами з нагрудної камери спостереження працівників патрульної поліції.

Доводи сторони захисту про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вимогам закону та порушення прав особи, відносно якої складався протокол, є безпідставними, оскільки протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому маються дані про дату та місце його складання, дані про особу, що її склала, та про особу, відносно якої складений протокол, дані про місце, час вчинення правопорушення та його суть, а також в протоколі зазначено про те, що ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується його підписом у протоколі. Від дачі пояснень по суті порушення, згідно протоколу, ОСОБА_1 відмовився.

З огляду на викладене, відповідні заперечення та клопотання ОСОБА_1 та його захисника суд розцінює як модель захисту з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення та відхиляє їх.

Як передбачено ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже, вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами, та, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є найбільш тяжкими правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.40-1, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: