Справа № 638/217/21
Повадження № 3/638/455/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

13 січня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 19 грудня 2020 року о 16 год 05 хв в м. Харкові по вул. Клочківській, 258, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 111 CDi, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу, а також від проходження медичного огляду у медичному закладі для виявлення стану сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно підп. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутністю. Вину у вчиненому правопорушенні визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, просив звільнити від адміністративної відповідальності з передачею справи на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2 .

Окрім того, ФОП ОСОБА_2 на підставі трудового договору, в якого ОСОБА_1 працює на посаді менеджера зі збуту, звернувся до суду в порядку статті 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення із клопотанням, в якому просить передати матеріали справи при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2 для застосування заходів громадського впливу. В обґрунтування клопотання зазначає, що трудовим колективом ФОП ОСОБА_2 розглянуто питання про взяття на поруки ОСОБА_1 . Беручи до уваги пояснення останнього, вчинення адміністративного правопорушення вперше, повне визнання вини та щире каяття, наявність на утриманні малолітніх дітей, ФОП ОСОБА_2 просить передати справу на розгляд трудовому колективу для застосування заходів громадського впливу.

На підтвердження викладених обставин долучено характеристику ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, клопотання ФОП ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №110356 від 19 грудня 2020 року, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 грудня 2020 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці;

- відеозаписом із нагрудної камери інспектора патрульної поліції «АЛ5625 ДПР18№110356 Козак Д.В.», з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків;

- письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності останніх відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння як на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, так і від медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №110356 від 19 грудня 2020 року.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного.

Відповідно до частини 1 статті 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Тобто, статтею 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею на поруки громадській організації. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду.

При обранні ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення суд враховує обставини справи, а саме вчинення інкримінованого правопорушення вперше, щире каяття у вчиненому, позитивну характеристику, відсутність будь-яких наслідків від протиправних дій.

З урахування викладеного суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 заходи громадського впливу та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, передавши матеріали на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2 на підставі статті 21 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 284 КУпАП при передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу суд своєю постановою закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 21, ч.1 ст. 130, 248-249, 251, 268, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з передачею на матеріалів на розгляд трудовому колективу.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) для застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу.

Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) повідомити суд про застосовані заходи громадського впливу до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше, як у десятиденний строк з дня отримання матеріалів.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя І.П. Латка