ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1227/21

Номер провадження 3/495/497/2021

12 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Ткаченко О.М.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України; не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

24 лютого 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судові засідання 26 лютого, 10, 30 березня 2021 року, 19 квітня 2021 року, 12 травня 2021 року ОСОБА_1 не з`явилась, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялась, шляхом направлення судових повісток про виклик у судове засідання та розміщення оголошення на офіційному вебсайті Білгород-Дністровсього міськрайонного суду. Причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення слухання справи не подала.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 154 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , яка про дату і місце слухання справи повідомлена, клопотань про відкладення розгляду справи не подала.

На підставі матеріалів щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності установлено наступне.

14 лютого 2021 року о 18:30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , неналежним чином слідкувала за своєю собакою внаслідок чого собака вкусив громадянку ОСОБА_2 за праву ногу не заподіявши шкоди здоров`ю проте пошкодила одяг - штанину правої ноги.

ДОП СП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №193597 відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» протоколу № 193597 ОСОБА_1 зазначила, що свою провину визнає повністю.

Відповідно до статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті , тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 23 Кодексу метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вина правопорушника підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №193597, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ті іншу подію від 16 лютого 2021 року, поясненнями ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінивши надані докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 Кодексу.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд вважає за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн, без конфіскації тварини, остільки вважає, що такий вид стягнення сформує у неї звичку законослухняної поведінки.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 27, 40-1, 154, 221, 283, 284, 287-290, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн (п`ятдесят одна грн), на користь держави, без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Суддя Ю.Ф. Волкова