Справа № 431/7056/19
Провадження № 33/810/260/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 04 січня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 19 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 гривень

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 21 липня 2016 року о 18.45 годині ввіз на митну територію України через митний пост «Просяне» пункт пропуску «Просяне-Бугайовка» автомобіль особистого користування VAZ 21103 р.н. ( НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 у митному режимі «транзит» та станом на 28 листопада 2019 року відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля. ОСОБА_1 перевищив, встановлений ст. 95 МК України строк доставки вказаного транспортного засобу більше ніж на 30 діб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вищевказаної постанови. В обґрунтування доводів про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що про існування зазначеної постанови він дізнався в грудні 2020 року, коли його викликали до відділу Державної виконавчої служби для сплати штрафу. 07 грудня 2020 року він звернувся до суду першої інстанції з заявою про видачу копії оскаржуваної постанови, яку отримав 12 грудня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді стосовно нього та прийняти нову постанову, якою закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України. Посилається на неповноту з`ясування судом обставин, які мають значення, та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв. Ним був вивезений вказаний транспортний засіб навесні 2017 року та знятий з обліку у зв`язку з утилізацією. Окрім того, посилається на Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481» № 395-ІХ від 19 грудня 2019 року, який набрав чинності 29 грудня 2019 року, котрим Розділ ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України доповнено п. 9-5. З цього приводу зазначає, що до нього потрібно було застосовувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. ст. 470 МК України, оскільки закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу.

Представником Східної митниці Держмитслужби подано заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій він просить дану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, без змін.

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Проте клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника Східної митниці Держмитслужби Гнилобокова Р.В., який заперечував проти апеляційної скарги, пославшись на законність постанови судді, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до диспозиції ч. 6 ст. 470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Стаття 95 МК України встановлює такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

У відповідності до протоколу про порушення митних правил № 68/70200/19 від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 , 21 липня 2016 року о 18.45 годині ввіз на митну територію України через митний пост «Просяне» пункт пропуску «Просяне-Бугайовка» автомобіль особистого користування VAZ 21103 р.н. ( НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 у митному режимі «транзит» та станом на 28 листопада 2019 року відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля, тобто на 30 днів порушений строк транзитного перевезення цього автомобіля.

Доводи ОСОБА_1 , що він вказаний транспортний засіб ввіз на територію РФ навесні 2017 року, який у подальшому утилізований, не спростовує правильний висновок судді суду першої інстанції про порушення ним вимог ч. 6 ст. 470 МК України, адже вказана особа перевищила встановлений статтею 95 цього Кодексу строк доставки транспортного засобу - VAZ 21103 р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 особистого користування більше ніж на тридцять діб. Окрім того, доводи щодо офіційного вивезення цього транспортного засобу за межі України, належним чином не підтверджені.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

В супереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, відповідно до частин 1 та 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативні правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Після розгляду справи в суді першої інстанції, 19 грудня 2019 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481» № 395-ІХ, який набрав чинності 29 грудня 2019 року, котрим Розділ ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України доповнено п. 9-5, згідно з яким вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення є триваючим, виявлено - 28 листопада 2019 року (момент складання протоколу про порушення митних правил).

Таким чином, за змістом цих змін, відповідальність за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, пом`якшена.

Приймаючи до уваги вищевказане, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити та відповідно до п. 9-5 Розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, накласти адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 470 МК України, котре передбачено частиною третьою зазначеної статті, тобто 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Старобільського районного суду Луганської області від 19 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 19 грудня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за статтею ч. 6 ст. 470 МК України у вигляді штрафу у розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 гривень змінити.

Накласти на ОСОБА_1 на підставі п. 9-5 Розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 470 МК України, котре передбачено частиною третьою зазначеної статті, у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук