Провадження № 33/4820/9/21
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Панькової О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Панькової О.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 15.04.2020 року о 18 год. 08 хв. ОСОБА_1 , в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем «Мітсубіші Карізма» номерний знак НОМЕР_1 в с. Залісся, по вул. Перемоги Старосинявського р-ну, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, захисник Панькова О.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, а провадження по справі закрити.

Стверджує що з відеозапису, який є в матеріалах даної справи, не вбачається про що розмовляли працівники поліції із водієм автомобіля, який зупинили, так як він зроблений реєстратором із автомобіля, а тому ОСОБА_1 мав би надати пояснення в суді, але суд розглянув справу без його участі, чим порушив вимоги ст.268 КУпАП.

Крім того, цей відеозапис складається із двох частин, з яких не вбачається, причина зупинки автомобіля, хто керував зупиненим автомобілем, що відбувалося протягом трьох годин, які є перервою в даному відеозаписі.

Стверджує, що людина, яка знаходилася на пасажирському сидінні даного авто, як убачається із цього відеозапису, була в нетверезому стані, а ОСОБА_1 не був в стані алкогольного сп`яніння.

Свідки на цьому відеозаписі з`явилися о 20:43 год., а в поясненнях свідків зазначено інший час, що є суттєвим порушенням.

Апелянт вказує, що порушено вимоги п.3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року №100, тому відеозапис цієї події не може бути допустимим доказом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на:

- даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 237726, від 15.04.2020 року щодо ОСОБА_1 , складеного за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та роздруківкою тесту за допомогою приладу "Drager Alcotest 6810", згідно яких результат тесту позитивний «1,79% проміле», з яким ОСОБА_1 погодився;

- даних письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутніми при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager Alcotest 6810".

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у вказаний день, керований ним автомобіль зупинили поліцейські, оскільки він був не пристебнутий ременем безпеки. Поки за це правопорушення складали протокол, він випив 100-150гр. спиртного, так як у нього були продукти і пляшка горілки. За кермом автомобіля в нетверезому стані не їхав.

Проте, такі твердження сторони захисту спростовані переглянутим відеозаписом в судовому засіданні апеляційної інстанції, з якого вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування, останнього, з працівниками поліції видно, що ОСОБА_1 сидить на пасажирському сидінні, водійська дверка відкрита. ОСОБА_1 каже до поліцейського, що той йому обіцяв підвести додому, на пропозицію поліцейського проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Результат 1,79%. ОСОБА_1 роз`ясненні його права при складанні протоколу, він не заперечував, що не керував транспортним засобом, проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння як водій.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №652246 від 15.04.2020 року за порушення ним п.п.2.3(в), 2.1ПДР, та вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.6).

Доводи сторони захисту, що час складання протоколу не співпадає з часом зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки дослідженими доказами судами першої та апеляційної інстанцій підтверджується вчинення цього правопорушення саме ОСОБА_1 .

Зазначення, під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на відеозаписі, часу проведення огляду 20 год. 43 хв. спростовується дослідженими судом доказом і не впливає на встановлені місцевим судом фактичні обставини цього правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не є істотним порушенням вимог закону, які б були підставою для скасування судового рішення, так як винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю інших доказів.

Апеляційний суд надав ОСОБА_1 можливість реалізувати права передбачені ст. 268 КУпАП, а саме надавати пояснення, заявляти клопотання, однак вказане не спростувало того, що останній вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були б істотними і давали підстави для зміни або скасування судового рішення.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.