Справа № 570/1488/21
Номер провадження 3/570/879/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 04.04.2021 року о 10 год. 43 хв. по вул. Центральна, в с. Карпилівка Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «Audi 80», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці, які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкіри). Водій відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу пропозиції пройти огляд в медичному закладі йому зроблено не було. Від проходження будь-якого медичного огляду він не відмовлявся, ніколи не вживав та не вживає ніяких наркотичних речовин. Додатково пояснив, що йому не роз`яснили наслідків складання протоколу про адміністративне правопорушення, йому було запропоновано лише розписатись у протоколі про адміністративне правопорушення та надалі він у присутності поліцейських сів за кермо та продовжив рух на своєму автомобілі, хоч за наведених вище обставин мав би бути відсторонений від права керування транспортними засобами. Тому просить справу закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Як встановлено в судовому засіданні, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, що підтверджується відеофіксацією.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 04.04.2021 року о 10 год. 43 хв. по вул. Центральна, в с. Карпилівка Рівненського району Рівненської області, транспортним засобом - автомобілем «Audi 80» підтверджується як поясненнями водія, так і наявними матеріалами справи.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксовано у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак суд критично сприймає відомості, що зазначені у направленні водія на відповідний медичний огляд, оскільки це направлення не свідчить про те, що така відмова фактично мала місце.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не впливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі:

а) об`єкт;

б) об`єктивну сторону;

в) суб`єкт;

г) суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

При розгляді справи не була підтверджена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Так, при розгляді справи було встановлено, що водій не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, виловив незгоду зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення.

Вищезазначене підтверджується і наявними матеріалами справи, зокрема, суду був наданий СDдиск з відеофіксацією, згідно записів якого працівниками поліції не роз`яснено водієві вимог Правил дорожнього руху; не зафіксовано фактичної відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Додатково суд зауважує, що повна відеофіксація події не велася, а запис розпочинається з часу, коли вже був складений протокол відносно ОСОБА_1 .

І на диску чітко зафіксовано, що водій висловив свою незгоду з протоколом та не відмовлявся від проходження медичного огляду.

Більше того, у присутності поліцейських водій сів за кермо та продовжив рух на своєму автомобілі, хоч за наведених поліцейськими обставин він мав би бути відсторонений від керування транспортним засобом, адже поліцейські вважали, що водій нібито перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки працівниками патрульної поліції порушено Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відповідно і протокол про адміністративне правопорушення складений з явними неточностями, у суду немає підстав визнати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутня подія і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно ж до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Красовський О.О.