запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/366/21Головуючий у 1-й інстанції Галущенко Ю.А.
Єдиний унікальний №336/536/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Курдась С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 18.01.2021 року о 02 год. 05 хв. ОСОБА_1 по вул.Військбуд, 6 в м.Запоріжжі керував автомобілем ЗАЗ 110380-40, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів ні керування ним автомобілем, ні перебування у вказаному автомобілі. Не містять матеріали справи й доказів руху автомобіля. Зазначені беззаперечні факти чітко видно з відео, у тому числі, що автомобіль не рухався ні до початку спілкування, ні після нього, а також що в автомобілі не перебувало жодної особи. А тому висновки суду, що він причетний до керування автомобілем є невірними.

Суд не звернув увагу, що в протоколі, рапорті поліцейського, направленні на огляд та поясненнях свідків йдеться мова саме про його підозру перебування у стані наркотичному сп`янінні, проте під час проведення огляду йому було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, який застосовується для визначення концентрації алкоголю в крові.

Вказує, що письмові пояснення свідків не узгоджуються з матеріалами справи. Процедура огляду закінчилась у закладні охорони здоров`я о 03:10 годині без участі свідків. З пояснень свідків вбачається, що вони стали свідками його відмови від проведення огляду о 03:15 годині, перебуваючи при цьому не у закладі охорони здоров`я, а на робочому місці АЗС «ОККО». Залишено судом й поза увагою, що описані свідками події, які відбулись о 03:45 годині 18.01.2021 року, а не о 03:15 годині, як зазначено у поясненнях. Вказаним розбіжностям суд помилково не надав правової оцінки.

Також зазначає, що суд першої інстанції в порушення роз`яснень Пленуму Верховного Суду України які зазначені у п.24 Постанови від 23.12.2005 N 14, своєю вмотивованою постановою не повернув протокол про адміністративне правопорушення до УПП в Запорізькій області з метою його належного оформлення, так як йому інкримінували порушення ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому постановою суду протягом року він вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Заслухавши захисника-адвоката Курдася С.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №146636 від 18 січня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1);

- направленням на огляд водія до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с.3);

- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР №307 від 18 січня 2021 року, в якому зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження (а.с.7);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.4-5);

У рапорті поліцейського Хіхловського Р.В. зазначено, що 18.01.2021 року був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.6).

Зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що під час несення служби екіпажем патрульної поліції був зупинений автомобіль ЗАЗ 110380-40, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, виявленим працівником поліції під час спілкування з водієм, що було підставою для вимоги працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі з оформленням відповідного направлення до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. У закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Його відмова та складання протоколу щодо нього відбувалось у присутності двох свідків.

Більш того, у закладі охорони здоров`я на запитання лікаря ОСОБА_1 повідомив, що вживав коньяк.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні суду апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4 , який повідомив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В той день 18.01.2021 року близько 02.00 години ночі він виходив на вулицю та бачив машину, біля якої були присутні люди. Близько не підходив, але перебував поруч близько 30 хвилин. Крім ОСОБА_1 та працівників поліції біля автомобіля нікого не було. Останній зазначав, що нікуди не їхав та спав в автомобілі. Через деякий час працівники поліції посадили ОСОБА_1 до автомобіля та поїхали. Яка була погода в той день не пам`ятає.

Між тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги пояснення свідка про те, що машина під керуванням ОСОБА_1 не рухалась. Суд першої інстанції належним чином вмотивував свої висновки щодо встановлення факту керування автомобілем ОСОБА_1 . Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріалами справи, в тому числі наявним відеозаписом підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , відповідно до якого сам факт зупинки транспортного засобу відсутній, проте після зупинки автомобіля працівниками поліції біля транспортного засобу окрім ОСОБА_1 та працівників поліції нікого не було, в салоні авто також ніхто не перебував. На запитання працівників поліції останній повідомив, що тут не проживає, а приїхав на цю вулицю, бо заблукав. Перед тим, як проїхати до закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 зачинив автомобіль ключами, які знаходились у нього, а тому працівниками поліції і був складений протокол на останнього.

Таким чином, в матеріалах справи достатньо доказів, які свідчать про те, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №146636 від 18 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, про що було зазначено у висновку лікаря. Протокол був складений у присутності двох свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що лікарем-наркологом був порушений порядок його огляду на стан сп`яніння через те, що йому було запропоновано пройти огляд за допомогою технічного засобу, а саме газоаналізатора Драгер, який не застосовується для виявлення наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними. Метою медичного огляду у закладі охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності будь-якого стану сп`яніння у обстежуваної особи. У випадку обстеження особи у медичному закладі лікар є самостійним у своїй діяльності. Саме лікар, який проводить огляд, визначає алгоритм його проведення та за допомогою який лабораторних досліджень проводити огляд. Більш того, посилання апелянта на порушення порядку його огляду є недоречним, оскільки його огляд проведений не був через його відмову від проведення огляду. Саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння і був складений протокол відносно ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що відсутність свідків, які повинні були бути під час його огляду у закладі охорони здоров`я та прийняття його відмови, вказує на порушення порядку його огляду, передбаченого інструкцією, апеляційний суд вважає також безпідставними, оскільки згідно з положенням ч.4 ст.266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. У відповідності до вказаної норми присутність двох свідків при огляді на стан сп`яніння в медичній установі не передбачено. Проте, протокол був складений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за відмову ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків, що додатково підтверджується наявним відеозаписом.

Деякі посилання ОСОБА_1 на розбіжності в часі, який зазначений у поясненнях свідків та зафіксований на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не спростовують висновків суд першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання на те, що він вже був раніше притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протягом року, а тому його дії потрібно було кваліфікувати за ч.2 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає неслушними, оскільки протокол відносно нього був складений за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та суд першої інстанції розглянув справу в межах складеного протоколу, тобто в межах висунутого обвинувачення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/536/21