Справа № 459/84/21 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 33/811/639/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Книша О.Я., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Книша О.Я. на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 08 квітня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 11.01.2021 о 01:16 год. на вул..Б.Хмельницького, 5, у м.Червонограді, Львівської області, керувала автомобілем «Lexus RX 300» д.н.з. НОМЕР_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Книш О.Я. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у цій справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що дана постанова є незаконна, необґрунтована, немотивована, винесена на підставі неналежних та недопустимих доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки вказані докази здобуті з порушенням вимог Закону, а тому є неналежними та недопустимими і не можуть вважатися доказами по даній справі.

На його думку, свідчення інспектора ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки працівник поліції є зацікавленою особою, а допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прибувши в судове засідання, були присутні в залі засідань під час дослідження доказів - огляду відеозапису, та не були видалені з зали суду. Після цього давали пояснення в якості свідків.

Окрім цього, пояснення свідка ОСОБА_4 , що є в матеріалах справи, написане працівником поліції Чорним З.А. в тій інтерпретації, яка йому була необхідна. Дане письмове пояснення аналогічне письмовому поясненню свідка ОСОБА_3 . Однак, покази останнього в судовому засіданні суттєво відрізняються від письмових, оскільки він не міг пояснити суду, які документи складались працівниками поліції, в якій формі пропонувалось (і чи взагалі пропонувалось) ОСОБА_1 пройти медичний огляд на алкоголь. В судове засідання свідок ОСОБА_4 не прибув.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАЛ. огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Звертає увагу, що написання направлення на огляд водія після складання протоколу, свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказано, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовилась проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі.

Окрім цього, в протоколі серії ОБ №053347, складеному відносно ОСОБА_1 , не зазначено ознак сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що є порушенням Інструкції та ст.266 КУпАП.

Також, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, та інших документах відсутні дані про технічний засіб, яким був здійснений відеозапис. Відповідно, долучений до справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом.

Наголошує, що з перегляду відеозапису вбачається, що працівник поліції ОСОБА_5 запитав ОСОБА_1 «в лікарню поїдете з нами?». Дане звернення ОСОБА_1 не сприйняла як вимогу пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а як намагання надати їй медичну допомогу. І оскільки така їй не була потрібна, вона сказала -«ні».

Щодо процесуальних порушень, звертає увагу, що суддя, вийшовши в нарадчу кімнату для розгляду клопотання, повернувся та проголосив постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Тобто, в порушення процесу, матеріали справи не оглянув та не оголосив, дебати не провів, чим позбавив захист можливості виступити та аргументовано мотивувати свою позицію щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , а також позбавив можливості заявити інші клопотання.?

Тому, вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена, належні та допустимі докази її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, а тому постанова Червоноградського міського суду від 08.04.2021 року підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не прибула, подала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, та присутності захисника Книша О.Я. Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ адвоката Книша О.Я. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №053347 від 11.01.2021; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції.

Не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції доводи в частині порушення судового процесу судом першої інстанції, оскільки такі жодним чином не підтверджені.

Що стосується письмових пояснень свідків, які на думку апелянта є аналогічними по змісту, то такі не відповідають дійсності.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в свою чергу, засвідчили факт відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, оскільки були запрошені працівниками поліції для проведення такого огляду. Додатково зазначили, що від водія було чути запах алкоголю з порожнини рота та була не чітка розмова.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги у тому, що направлення водія на огляд було складено після протоколу, оскільки згідно матеріалів справи направлення оформлено о 01:32 год. а протокол о 01:40 год.

Ознаки ж алкогольного сп`яніння вказано у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка розмова та почервоніння обличчя.

Відеозапис події проведено на нагрудні камери працівників поліції, якими вони забезпечені, тому апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості.

Окрім цього, безпідставною є позиція апелянта в частині підсудності розгляду справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зі слів ОСОБА_1 записано адресу її проживання АДРЕСА_1 , що підпадає під юрисдикцію Червоноградського міського суду Львівської області.

ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого вона категорично відмовилась.

Оскільки ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала автомобілем «Lexus RX 300» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним, застосовано вірно.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Книша Олега Ярославовича залишити без задоволення, а постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 08 квітня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.