Справа №461/7912/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , його захисника Мойсея Л.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

30.08.2021 близько 09 години 40 хвилин ОСОБА_1 , , за адресою свого проживання - АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт, виражався нецензурною лайкою, погрожував.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт правопорушення заперечив. Вказав, що 30.08.2021, коли він прийшов додому, побачив там невідомих людей. Причини їх перебування у його квартирі йому були невідомі, тому він викликав поліцію. По відношенню до доньки або інших осіб він не висловлювався нецензурною лайкою та не погрожував, а тому заперечує факт вчинення правопорушення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В ході судового розгляду ОСОБА_2 пояснила, що вона проживає в одному помешканні з батьком за адресою АДРЕСА_1 . В серпні 2021 року вона організувала ремонт в квартирі і повідомила про це батька, тобто останній був обізнаний про те, що у квартирі перебуватимуть майстри. 30.08.2021 вона була присутня і бачила як її батько вчинив конфлікт, виражався нецензурною лайкою, погрожував їй та майстрам. Жодних підстав говорити неправду або оговорювати її батька в неї немає.

В судовому засіданні досліджена також долучена до протоколу заява ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачається, що остання навела у ній обставини, які повністю відповідають її поясненням в судовому засіданні.

Крім того до протоколу долучено копію реєстраційного документа з приводу звернення на лінію поліції «102» стосовно конфлікту за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №107187 від 16.09.2021, заявою ОСОБА_2 до відділу поліції, її поясненнями в судовому засіданні.

Наведені докази спростовують твердження ОСОБА_1 стосовно заперечення ним обставин наведених у протоколі та розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності за правопорушення. При цьому, суд виходить з того, що в ході судового розгляду не встановлено жодних фактів, які свідчать про те, що у ОСОБА_2 є підстави оговорювати свого батька.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, дані про особу порушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності, надав суду документи які позитивно його характеризують за місцем праці, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст.173-2, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454 гривень 00 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький