Справа №155/89/21
Провадження №3/155/74/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Адамчук Г.М., при секретарі Ревуцькій М.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шмідта С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386530 від 17 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 15 січня 2021 року о 00 годині 30 хвилин, в селі Лемешів, по вулиці Підгаєцькій Горохівського району Волинської області, керував автомобілем Peugeot Partner, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386530 від 17 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 15 січня 2021 року о 00 годині 30 хвилин, в селі Лемешів, по вулиці Підгаєцькій Горохівського району Волинської області, керував автомобілем Peugeot Partner, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв наїзд на пішоходів, які рухалися в попутному напрямку по узбіччю. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження, а автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386530 від 17 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 15 січня 2021 року о 00 годині 30 хвилин, в селі Лемешів, по вулиці Підгаєцькій Горохівського району Волинської області, керував автомобілем Peugeot Partner, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

ОСОБА_1 в суді свою вину визнав частково та пояснив, що він дійсно 15 січня 2021 року близько 00 годин 30 хвилин керував автомобілем Peugeot Partner, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в селі Лемешів по вулиці Підгаєцькій Горохівського району Волинської області. Під час руху, через те, що сильно замерзло лобове скло автомобіля, він не побачив пішоходів, які рухалися в попутному напрямку по узбіччі, внаслідок чого здійснив наїзд на одного з них. Після вчинення ДТП ці ж пішоходи його сильно побили, порізали шини в автомобілі та забрали з нього акумулятор. Місця ДТП він самовільно не залишав, однак для того щоб його автомобіль не пошкодили ще більше він вирішив забрати його додому з дороги. Працівників поліції викликали самі потерпілі приблизно через годину після події. Факту керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не визнав та пояснив, що алкогольні напої до керування автомобілем він не вживав, а вживав їх вже після вчинення ДТП разом з ОСОБА_2 . Також ОСОБА_1 показав, що будь-яких пояснень він працівникам поліції не писав, а лише підписав чистий бланк пояснення.

Свідок ОСОБА_2 в суді показав, що він дійсно 15 січня 2021 року близько 00 годин 30 хвилин перебував в автомобілі Peugeot Partner, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в якості пасажира. Автомобілем керував ОСОБА_1 . Рухалися в селі Лемешів по вулиці Підгаєцькій Горохівського району Волинської області. Через погану видимість водій вчасно не побачив пішоходів, які рухалися узбіччям в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив наїзд на одного з них. Після ДТП ці ж пішоходи сильно побили ОСОБА_1 , пошкодили його автомобіль та забрали з нього акумулятор. Щоб автомобіль не пошкодили ще більше вони з ОСОБА_1 вирішили забрати його додому. Після цього, вони пішли до ОСОБА_3 та попросили в нього акумулятор та транспортували автомобіль додому до ОСОБА_1 . Після цього вони разом з останнім вживали алкогольні напої. До моменту керування транспортним засобом ОСОБА_1 перебував у тверезому стані.

Свідок ОСОБА_3 в суді показав, що самого моменту ДТП, яке відбулося 15 січня 2021 року близько 00 годин 30 хвилин він не бачив, про його обставини знає лише зі слів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Однак, так як автомобіль ОСОБА_1 стояв на дорозі неподалік його житлового будинку, то він бачив, як невідома особа гострим предметом проколола всі колеса в ньому і втекла. Також показав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийшли до нього вночі 15 січня 2021 року та попросили позичити їм акумулятор, щоб забрати з дороги автомобіль, так як невідомі особи зняли з нього акумуляторну батарею та пошкодили колеса.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.122-4 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Однак, виходячи з аналізу досліджених матеріалів справи, в діях ОСОБА_1 не вбачається вина у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.122-4 КУпАП, будь-які інші фактичні дані та докази вчинення ним вказаних правопорушень в матеріалах справи відсутні.

Поряд з цим, письмові пояснення ОСОБА_1 від 15 січня 2021 року, які були відібрані у нього поліцейським СРПП ВП №2 Луцького РУП ГУНП у Волинській області І.Мунтяном, суд вважає недопустимим доказом, оскільки таке пояснення відібране з порушенням встановленого законом порядку, оскільки ОСОБА_1 власноручно його не писав, а відмітка про те, що з його слів воно записане вірно в ньому відсутня. З огляду на недопустимість вказаного доказу, суд не може покласти його в основу доведення винуватості.

Одночасно суд наголошує на тому, що винуватість у вчиненні певною особою правопорушення має доводитися в суді; суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього.

Враховуючи, що у даному випадку, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вказаними статтями. Виходячи з вищевказаних пояснень в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У справі «Кривошапко проти Росії» Європейський суд зазначив (п.44-45), що суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

При цьому суд звертає увагу також на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах обставин та кваліфікації дій особи, викладених у протоколі, суд не вправі перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, погіршуючи її становище.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі за ч.1 ст.130 та ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386597 від 17 січня 2021 року, схемою місця ДТП від 15 січня 2021 року з фото таблицею до неї, протоколом огляду місцевості від 15 січня 2021 року, висновком експерта №10 від 29 січня 2021 року, а також іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а також поясненнями наданими самим ОСОБА_1 в суді.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 своїми діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 вчинив 15 січня 2021 року, а тому на момент розгляду даної справи минув визначений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк для накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає до закриття на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 280, 283, 284 КпАП України, ст.62 Конституції України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя