Справа № 544/1867/21
№ пров. 3/544/462/2021
Номер рядка звіту 225
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Ощинської Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , працюючої стажером- продавцем кіоску № 1 м. Пирятин, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 22.08.2003, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в :

02.11.2021 до суду надійшов адміністративний протокол серія ВАБ № 140252 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальністі за ч. 1 ст. 164 КУпАП, з якого вбачається, що остання 30 жовтня 2021 рокуо 16 год 45 хв у АДРЕСА_2 здійснювала продаж алкогольних напоїв, а саме горілку, без відповідної ліцензії на спиртне.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила закрити провадження по адміністративній справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки відсутні докази. Додатково вказала, що вона не зареєстрована як ФОП, а проходила стажування, як особа, яка в майбутньому бажає здійснювати підприємницьку діяльність як ФОП з продажу продуктів харчування.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

При цьому, відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст. 3, 42 Господарського Кодексу України, ст. 1 Закону України «Про підприємництво», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик (п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 25.04.2003 року).

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 30.10.2021 року об 16 год. 45 хв. знаходячись у торгівельному кіоску АДРЕСА_2 , здійснювала продаж алкогольних напоїв. Разом з цим, будь-яких доказів, що саме ОСОБА_1 систематично продає алкогольні напої без ліцензії. Жодних даних, які б свідчили про систематичність такої діяльності, матеріали справи не містять, а тому вважати доведеним факт провадження господарської діяльності немає.

Крім того, працівником поліції передчасно зроблено висновок щодо торгівлі ОСОБА_1 алкогольними напоями. Оскільки матеріали адміністративної справи не містять висновку експерта, яким встановлено, що надана на дослідження рідина ємністю 0,750 г. що міститься у 1,5 л. пластиковій пляшці з під води «Моршинська», відноситься до алкогольних напоїв, торгівля якими заборонена без ліцензії. Для з`ясування того, чи є вилучена у особи рідина алкогольним напоєм, призначається судово-хімічна експертиза.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточний проти України» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держава-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки факт систематичного (неодноразового) здійснення ОСОБА_1 господарчої діяльності не встановлений, факт продажу саме алкогольних напоїв не доведено, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Пояснення, які відібрані у ОСОБА_1 співробітником поліції до складання адміністративного протоколу, не є достатнім доказом здійснення нею господарської діяльності, оскільки остання свою вину в судовому засіданні не визнала.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи з приміщення торгівельного павільйону № 1 у ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 264, 265 КУпАП було вилучено для тимчасового зберігання 1,5 л. пластикова пляшка з під води «Моршинська» наповнена 0,750 г. рідини, що має запах алкоголю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, яка регламентує зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Відповідно до п. 11 Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2012 р №17, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення речі і документи в установленому порядку конфіскуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату реалізуються.

У зв`язку із закриттям адміністративної справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, законних підстав утримувати вилучену 1,5 л. пластикову пляшку з під води «Моршинська» наповнену 0,750 г. рідини, в рамках справи про адміністративне правопорушення, немає.

Таким чином, вилучена 30.10.2021 року співробітником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 1,5 л. пластикова пляшка з під води «Моршинська» наповнена 0,750 г. рідини, згідно до протоколу огляду та вилучення речей від 30.10.2021 року, підлягає поверненню володільцеві, а саме особі у якої вона була вилучена.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки провадження по справі підлягає закриттю то судовий збір не стягується.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, с у д, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 , вилучену 30.10.2021 року відповідно до протоколу огляду та вилучення речей від 30.10.2021 року, 1,5 л. пластикову пляшку з під води «Моршинська» наповнену 0,750 г. рідини.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О. Ощинська