Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2576/21 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Г.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Зав`язуна С.М.,

за участю: секретаря Білоус Т.А., Гонгало Н.В.,

захисника Васильчука В.П.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Васильчука В.П. на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 15.05.2021 року о 03-40 год. на 236 км автотраси Київ-Чоп, керував транспортним засобом Ауді А6, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Васильчук В.П. просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою закрити провадження по даній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. При цьому, зазначає, що працівники поліції при зупиненні транспортного засобу Ауді А6, р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та маючи підозру щодо алкогольного сп`яніння останнього, не надали можливість проїхати до найближчого медичного закладу для проходження медичного освідування, наполягаючи лише пройти його на місці або проїхавши до міста Житомира, що розташований більше ніж на 100 км від місця пригоди. ОСОБА_1 , не бажаючи залишати свій вищевказаний транспортний засіб та їхати на далеку відстань від зупинки, відмовив працівникам поліції. Однак погодився пройти медичне освідування у найближчому від місця зупинки медичному закладі, на що працівники поліції не надали можливості, чим порушили права останнього, при цьому зафіксувавши у протоколі огляду, що ОСОБА_1 все ж таки була надана можливість пройти медичне освідування у найближчому медичному закладі. Тобто з самого початку працівник поліції проявив упередженість по відношенню до ОСОБА_1 . Посилаючись на зазначене, наголошує на порушенні щодо ОСОБА_1 його права пройти медичне освідування саме у найближчому медичному закладі. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративно: правопорушення в ході судового розгляду не доведена належними і допустимими доказами, а тому відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративно: правопорушення. Крім того, наголошує, що як вбачається з відеозапису поліцейського, при складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено право на захист, а саме ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП, хоча в протоколі є спеціальна графа, яка передбачає роз`яснення таких прав, проте вказані обставини не були враховані судом першої інстанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І Інструкції та ч.3 ст.266 КУпАП у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п.6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався як на докази протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №530795 від 15.05.2021 (а.с.2); постанову від 15.05.2021 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.3); пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.05.2021 (а.с.4-5); відеозапис події (а.с.7).

Дослідивши наявні докази, апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будучи опитаним в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 знову ж таки не визнала свою вину у вчиненні правопорушення, зазначивши, що 15.05.2021 року о 03-40 год. на 236 км автотраси Київ-Чоп, він дійсно керував транспортним засобом Ауді А6 , р.н. НОМЕР_1 , його зупинили працівники поліції за порушення ПДР України. Під час його спілкування з поліцейськими, останні вели себе упереджено, не давали можливості йому будь-що пояснити, намагались створити конфлікту ситуацію. Поліцейські наголошували на його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння за наявними ознаками. Він відмовився від проходження освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», оскільки сумнівався в достовірності його результатів, при тому, що він на передодні приймав ліки - барбовал. Погодився пройти огляд у відповідній медичній установі, однак, поліцейські категорично пропонували йому їхати лише в Житомир (с.Зарічани), на його запитання про можливість пройти цей огляд в медичній установі м.Новоград-Волинський, останні категорично відмовили. Відмовився їхати в с.Зарічани, оскільки боявся залишити на дорозі автомобіль, який не закривався. Вважає, що поліцейськими порушено його процесуальні права при проведенні процедури, передбаченої ст.266 КУпАП.

Зазначені пояснення в ході апеляційної перевірки матеріалами справи не спростовано.

При цьому, як вбачається з перевіреного судом апеляційної інстанції наявного в справі відеозапису, який наданий як доказ вини ОСОБА_1 , встановлено, що 15.05.2021 року о 03-40 год. на 236 км автотраси Київ-Чоп ОСОБА_1 дійсно був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України, щодо останнього було складено постанову від 15.05.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.3), в подальшому у поліцейських виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти відповідний огляд на місці його зупинки за допомогою приладу «Драгер», останній відмовився, погодився на проходження в медичному закладі.

В свою чергу, працівники поліції в безальтернативній формі запропонували пройти медичний огляд ОСОБА_1 лише в с.Зарічани поблизу м.Житомира. На його прохання пройти цей огляд в м.Новоград-Волинський, останньому було відмовлено. Проїзд з місця зупинки ОСОБА_1 (поблизу с.Анета) до м.Житомира мав відбутися через м.Новоград-Волинський.

Проаналізувавши вище зазначений відеозапис, апеляційний суд зауважує, що версія подій висунута ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження. Працівниками поліції безпідставно було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд лише в с.Зарічани Житомирського району (понад 100 км. від місця зупинки останнього), при цьому, залишивши в нічний час без нагляду транспортний засіб поза населеним пунктом. Жодних переконливих доказів неможливості проведення огляду в найближчому медичному закладі в м.Новоград-Волинський (зокрема, можлива відсутність сертіфікатів відповідності та свідоцтва в медичних закладах цього міста), інспектором поліції ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції під час надання своїх пояснень не надано, такі ж дані відсутні і в матеріалах справи. Не можливість проведення медичного огляду на стан сп`яніння в медзакладі м.Новоград-Волинський, спростовується і наданою захисником довідкою КНП «Новоград-Волинське ТМО» від 11.10.2021, згідно якої відповідні лікарі цього медичного закладу цілодобово мають право на проведення оглядів виявлення стану сп`яніння.

Згідно відеозапису ОСОБА_1 своєю поведінкою довів добровільне бажання пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння, фактично, в даному випадку, робив все від нього залежне з метою доведення своєї позиції відносно того, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Одночасно, апеляційний суд зазначає, що відеозапис не містить безсумнівних даних, які б вказували на наявність в поведінці ОСОБА_1 явних ознак сп`яніння.

З огляду на вище зазначене, процедура огляду водія ОСОБА_1 15.05.2021 року о 03-40 год. на 236 км. автотраси Київ-Чоп проведена працівниками поліції з істотними порушеннями положень вище зазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП, оскільки проходження огляду на стан сп`яніння працівник поліції зобов`язаний був запропонувати лише в найближчому закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд звертає увагу, що оскільки в даному випадку, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, цей огляд вважається недійсним, а тому і всі інші докази, фактично які є похідними - протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №530795 від 15.05.2021 (а.с.2), пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.05.2021 (а.с.4-5), також визнаються недопустимими доказами в справі.

Інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вищезазначеного, вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків фактичним обставинам справи, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на належно перевірених та допустимих доказах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Васильчука В.П. задовольнити.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - скасувати.

Провадження у справі №285/2576/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун