Номер провадження 3/521/9790/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Черевко С.П, в присутності особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справи, що надійшли з відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2021 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння виражався грубою нецензурною лайкою на адресу свого батька ОСОБА_2 , чим скоїв домашнє насильство.

За даним фактом 03.10.2021 року інспектором відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ВАБ №577111 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

11.10.2021 року о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виражався грубою нецензурною лайкою, дебоширів та погрожував фізичною розправою по відношенню свого батька ОСОБА_2 , чим скоїв домашнє насильство.

За даним фактом 16.10.2021 року інспектором відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ВАБ №576995 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

Постановою суду від 20.10.2021 року адміністративні справи об`єднанні в одне провадження та їм присвоєно єдиний реєстраційний номер.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав свою провину у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, щиро розкаявся у скоєному.

Дослідивши протоколи та додані до них матеріали, допитавши особу щодо якої складені протоколи про адміністративні правопорушення, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати(батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) (п.12 ч. 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються добровільними, послідовними та щирими показами ОСОБА_1 який повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вина також підтверджується документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КпАП України, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №576995 від 16.10.2021 року, серії ВАБ №577111 від 03.10.2021 року; рапортами; письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , витягом з АМОР.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за ознаками: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вказане правопорушення передбачено накладення стягнення у вигляді штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність /ч. 2 ст. 33 КУпАП/.

Даючи оцінку особистості ОСОБА_1 суддею встановлено, що останній не одружений, не працює, не вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Враховуючи особистість ОСОБА_1 , а також обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для останнього буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 23, 33, 173-2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КпАП України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Черевко С.П.