Провадження № 3/592/2572/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенка В.Г., з участю прокурора Мороза В.О., Мамедової Н.М. розглянувши протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений протокол №303/2021 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 працювала на посаді головного державного інспектора Головного управління Державної податкової служби у Сумській області та 03.09.2021 останній присвоєно 5 ранг державного службовця відповідно до наказу від 02.09.2019 № 14-О, категорія В.

25.09.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора відділу ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, електронних сервісів та електронного документообігу, організації роботи ЦОП та надання адміністративних послуг управління електронних сервісів у зв`язку з виходом на пенсію, згідно з наказом начальника Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 22.09.2020 № 136-о «Про звільнення».

Тобто, ОСОБА_1 відносилась до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно п.п. «в» п. 1. ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

ОСОБА_1 на порушення вимог абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подала без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, а подала вказану декларацію о 13-35 год. 01.04.2021, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією передбаченого, відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 вказала, що дійсно подала декларацію 01.04.2021 з запізненням на невеликий проміжок часу, при цьому не змогла пригадати конкретних причин з яких пропустила строк подання декларації. Зазначила, що має серйозні проблеми зі здоров`ям та часто страждає від головного болю, в цей час не може чітко мислити, раз у раз викликає швидку допомогу. Припустила, що ввечері 31.03.2021 погано себе почувала, через що не змогла вчасно подати декларацію. Крім того, вважала що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ст. 256 КУпАП. Зокрема зазначила, що протокол складено у її відсутність, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості надати пояснення по справі та зазначити причини поважності пропуску строку подачі декларації. Зі слів ОСОБА_1 лише 11.10.2021 при отриманні на пошті судової повістки, нею було також отримано лист щодо виклику до Управління стратегічних розслідувань в Сумській області на 27.09.2021 о 10-00 год. для надання пояснень та у разі наявності підстав, складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією. В подальшому при ознайомленні з матеріалами справи в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, ОСОБА_1 було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка про те, що вона з правами ознайомлена, однак від підпису відмовилася, також відповідно до ст. 63 Конституції України надавати пояснення відмовилася, надавати пояснення та зауваження до змісту протоколу відмовилася. Також міститься відмітка про те, що другий примірник протоколу направлено поштою. ОСОБА_1 зауважила, що вказане не відповідає дійсності, оскільки вона не була належним чином повідомлена про виклик до Управління стратегічних розслідувань в Сумській області, а лист-повідомлення отримала лише 11.10.2021, вже після складання адміністративного протоколу про вчинення нею корупційного правопорушення. Копію протоколу взагалі не отримувала. Зауважила, що раніше ніколи не допускала подібних порушень.

Прокурор вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку подання декларації остання не надала. Тому враховуючи те, що правопорушення вчинено вперше, вважав за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначити штраф у мінімальному розмірі, а саме 850 грн..

Положеннями ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неподання або несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз наведених норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неподання або несвоєчасне подання декларації.

Згідно ст.ст. 250, 251 КУпАП орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді судом протоколів за ст. 172-6 КУпАП, зобов`язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, умислу на несвоєчасне подання декларації.

Доказів наявності прямого умислу у ОСОБА_1 , спрямованого на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суду надано не було, а доводи ОСОБА_1 не спростовані.

За необхідне слід визначити, що суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини виключно у формі умислу, а вчинення такого діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно отримати докази того, що особа усвідомлювала протиправність неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Ураховуючи ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява № 926/08), вбачається, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення та їх аргументація є сумнівними. Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Наведене у сукупності вказує на відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України і відповідно, про відсутність в діянні складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім того, про відсутність наміру на вчинення зазначених дій говорить і та обставина, що ОСОБА_1 зазначені порушення допускаються вперше, термін прострочення є незначним (лише декілька годин). Крім того, відсутні докази того, що у особи був який-небудь зиск від вчинення подібних дій, оскільки доказів на обґрунтування тих обставин, що в зазначений період відбулись які-небудь значні зміни в майновому стані, чи нею приховувались які-небудь статки, суду зазначено не було. Іншими словами суду не підтверджено, що саме в умисному несвоєчасному поданні ОСОБА_1 декларації був який-небудь сенс.

До того ж, згідно ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 10 Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням НАЗК 06.12.2019 № 159/19 протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

П.5 вказаного Порядку передбачено, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтями 256, 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто судом у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вважаю, що зазначені вимоги виконанні не були. ОСОБА_1 не вручено копію протоколу у передбачений законом спосіб. Крім того, в порушення ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні пояснення самої ОСОБА_1 , їй не роз`яснені права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, чим порушено її право на захист.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Усунення особи від участі у провадженні під час складання протоколу істотно впливають на права такої особи. Як наслідок доведеність поважності причини неподання доказів покладається на особу яка притягається до відповідальності. Таке вочевидь порушує ст. 62 Конституції України, адже ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наявні порушення при складанні протоколу є істотними та такими, що не дають законних підстав встановити у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відтак матеріали справи не містять беззаперечних та достатніх доказів вини ОСОБА_1 .

Наведене у сукупності є підставою для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк до Сумського апеляційного суду, з дня її винесення.

Суддя В.Г. Костенко