Справа № 683/3038/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Кутасевич О.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ Старокостянтинівський олійноекстраційний завод, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №008008 від 05 жовтня 2021 року, складеного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області 05 жовтня 2021 року о 12 год. 20 хв. в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) встановлено, що директор ТОВ Старокостянтинівський олійноекстраційний завод ОСОБА_1 , який є посадовою особою, після набрання чинності Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» по вул. Франка, 55 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, допустив порушення порядку провадження господарської діяльності (буріння 8 артезіанських свердловин), з метою водопостачання за відсутності документа дозвільного характеру висновку з оцінки впливу на довкілля, чим порушив ст.ст. 3, 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

В судове засідання ОСОБА_1 , який у встановленому порядку повідомлявся про місце та час розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Разом з тим, ОСОБА_1 подав суду письмові пояснення, відповідно до яких уважав, що протокол про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2021 року складений відносно нього з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки не містить часу та місця вчинення ним адміністративного правопорушення, до протоколу не додано жодного доказу на підтвердження його вини. За таких обставин уважав, що провадження підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно п.1 ч.3 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» до другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: глибоке буріння, у тому числі геотермальне буріння, буріння з метою зберігання радіоактивних відходів, буріння з метою водопостачання (крім буріння з метою вивчення стійкості ґрунтів);

Згідно ч.4 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

З протоколу адміністративне правопорушення №008008 від 05 жовтня 2021 року, складеного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області 05 жовтня 2021 року о 12 год. 20 хв. в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) встановлено, що директор ТОВ Старокостянтинівський олійноекстраційний завод ОСОБА_1 , який є посадовою особою, після набрання чинності Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» по вул. Франка, 55 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, допустив порушення порядку провадження господарської діяльності (буріння 8 артезіанських свердловин), з метою водопостачання за відсутності документа дозвільного характеру висновку з оцінки впливу на довкілля, чим порушив ст.ст. 3, 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час та місце вчинення директором ТОВ Старокостянтинівський олійноекстраційний завод адміністративного правопорушення та не додано жодного доказу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд вважає виправданим посилання за аналогією закону на дану норму Конституції, оскільки за своєю суттю і змістом адміністративні правопорушення є спорідненими із кримінальними злочинами.

Тому, з врахуванням відсутності об`єктивних даних, які б достовірно свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП, в контексті застосування ч.1 та 3 ст.5, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: