Номер провадження: 33/813/1226/21
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лета М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лета М.А. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених

обставин судом першої інстанції

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 17 000 гривень, а також стягнутий судовий збір в сумі 454 гривні.

Відповідно до постанови суду, 06 травня 2021 року, о 22 годині 20 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом «Хонда», рама № НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Лета М.А. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржену постанову та закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, докази у справі досліджено поверхово, необ`єктивно та неповно.

Захисник стверджує, що відеозапис події працівниками поліції здійснювався не у повному обсязі, ОСОБА_1 не роз`яснено його права.

Крім того, захисник вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у допиті свідка події ОСОБА_2 .

Також апелянт вказує, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Захисник вважає, що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння здійснена без розуміння наслідків такої відмови.

На думку апелянта, не відсторонення водія ОСОБА_1 від керування є порушенням вимог ст.266 КУпАП та тягне за собою недійсній результатів огляду.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника Лета М.А., які підтримали апеляційну скаргу захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 262662 від 06 травня 2021 року, який був повторно досліджений під час апеляційного розгляду та відповідно до якого 06 травня 2021 року, о 22 годині 20 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 27, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - мопедом «Хонда», рама № НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився. (а.с.2)

Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол серії ДПР № 262662 від 06 травня 2021 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того з метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні апеляційного суду досліджено наявний в матеріалах справи диск «Verbatim CD-R», на якому містять чотири відеофайли відповідного розширення (формату). (а.с.17)

З дослідження відеофайлу 4 апеляційний суд встановив, що 06 травня 2021 року, приблизно о 22 годині 13 хвилин, проводилась відеофіксація на технічний засіб працівника патрульної поліції, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Так, під час вказаної відеофіксації, працівник патрульної поліції, який здійснював такий відеозапис, запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Проте ОСОБА_1 пояснив, що в той день вживав пиво та відмовився від проходження такого огляду. Після цього працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 знов відмовився від огляду.

Надалі, працівник патрульної поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння тягне за собою відповідальність, встановлену ч.1 ст.130 КУпАП та знов запропонував ОСОБА_1 пройти огляд, на що останній відповів відмовою.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 06 травня 2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Водночас, апеляційний суд, за результатами дослідження вказаного відеозапису, не встановив підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знав та не розумів наслідків його відмови від проходження огляду.

Навпаки, працівник патрульної поліції, незважаючи на те, що водій ОСОБА_1 вже відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, неодноразово запропонував останньому пройти такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, після чого роз`яснив ОСОБА_1 , що його відмова від проходження огляду є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд визнає неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що тягне за собою недійсність результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд встановив, що вказаний огляд водія ОСОБА_1 не проводився, оскільки останній відмовився від проходження такого огляду, що стало причиною складання протоколу та інкримінується йому.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей щодо подальших дій працівників поліції, окрім як фіксації відмови водія від огляду та подальшого складання протоколу.

Разом з тим, відсторонення чи не відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не має в цьому випадку юридичного значення, оскільки не є предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічно, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість посилань апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції безпідставно не викликав та не допитав свідка подія ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять відомостей про вказаного свідка.

Інших доводів апеляційному суду не надано.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_3 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника Лета М.А. є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави або для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Лета М.А. - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 17 000 гривень, а також стягнутий судовий збір в сумі 454 гривні - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко