Справа № 308/5020/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подали ОСОБА_1 та адвокат Голуб В. К.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 серпня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови, 21 травня 2020 року о 01 год. 25 хв., по вул. Загорській, 125, у м. Ужгород, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia»,

державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та адвокат Голуб В. К. вказують на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою і такою, що прийнята без встановлення всіх фактичних обставин справи. Зазначають, що мотиви та підстави для скасування постанови будуть викладені у доповненні до апеляційної скарги, після ознайомлення з повним текстом оскаржуваної постанови, оскільки такий на момент подання апеляційної скарги відсутній. Просять постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Голуба В. К., неявка яких, із огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та адвокату Голубу В. К. надіслано відповідно до вимог КУпАП ; що від вказаних осіб будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та відомостей про поважність причин їх неявки не поступало; апеляційний розгляд справи вже відкладався.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці) та відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 374358 підтверджено, що 21 травня 2020 року о 01 год. 25 хв., по вул. Загорській, 125, у м. Ужгород, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 підписав протокол, однак від надання будь-яких пояснень по суті правопорушення відмовився (а. с. 1). Між тим, з постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 до місцевого суду не з`явився.

З письмових пояснень гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - свідків правопорушення, вбачається, що 21 травня 2020 року о 01 год. 25 хв., по вул. Загорській, 125, у м. Ужгород, свідки були запрошені для засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я (а. с. 2, 3).

З рапорту працівника поліції Капітан В.С. вбачається, що 21 травня 2020 року о 01 год. 25 хв., по вул. Загорській, 125, у м. Ужгород, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, намагався залишити місце зупинки транспортного засобу, на вимоги поліцейських припинити протиправні дії не реагував, у зв`язку з чим щодо нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. ст. 124, 185 КУпАП.

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт залишення автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 ,

по вул. Загорській, 125, у м. Ужгород (а. с. 4).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_2 від 19.11.1999.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектори УПП в Закарпатській області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були упереджені при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, пропонуванні йому пройти огляд на місці зупинки та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що у поліцейської ОСОБА_5 були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспекторів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що вищевказані інспектори діяли в межах наданих їм повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й достовірних даних про те, що в громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у тому, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, - такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною, прийнята без встановлення всіх фактичних обставин справи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким дана правильна оцінка в постанові; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Голуб В.К., апеляційну скаргу - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось, що не зявившись на розгляд справи як ОСОБА_1 , так і адвокат Голуб В.К. позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подали ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Голуб В. К., залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан