ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/761/21 Номер провадження 33/814/602/21Головуючий у 1-й інстанції Козир В. П. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Філоненко О.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно з постановою судді, 18 липня 2021 року о 18:10 год. ОСОБА_1 по вул. Миру в с. Козельщина, Кременчуцький (Козельщинський) район, Полтавська область, керував мопедом Сузукі Летс 2, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що подія викладена в постанові судді взагалі не відбувалася, йому ніхто не пропонував проходити будь-який огляд на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення він не підписував.

Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що після винесення оскаржуваної постанови 07.09.2021, він 13.09.2021 отримав травму та перебував на лікуванні, в зв`язку з чим не мав можливості у 10-ти денний строк подати апеляційну скаргу.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова постановлена 07.09.2021 та в цей же день копія постанови отримана ОСОБА_1 . Разом з тим, з довідки КНП Козельщинська ЦЛ, ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 14.09. по 23.09.2021. Апеляційна скарга подана 23.09.2021.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення притягнутої особи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо керування ОСОБА_1 мопедом без посвідчення водія та мотошолому, протокол у справі про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №243231 від 18.07.2021 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що транспортний засіб передано іншій особі ОСОБА_2 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом якого «проба позитивна 1,46%» водій був згоден, талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 6810, тест №373, згідно якого станом на 18:13 год. 18.07.2021 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння результат 1,46% проміле, покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , записи відеореєстратору зі службового автомобіля та бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАПадміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку працівниками поліції здійснювалась фіксація всіх обставин правопорушення від моменту порушення водієм ПДР України та керування мопедом без мотошолому, його зупинка, подальше спілкування з працівниками поліції, під час якого виникла підозра щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, до проходження останнім огляду на стан сп`янінні в присутності двох свідків, роз`яснення прав правопорушнику та складання протоколу.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що він стояв біля належного йому мопеда, тобто не перебував в процесі керування транспортним засобом, спростовується долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому чітко вбачається керування ОСОБА_1 мопедом без мотошолому, що стало підставою для зупинки транспортного засобу.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що поліцейськими зафіксовано весь перебіг подій, від моменту зупинки керованого ОСОБА_1 мопеду до складання протоколу.

Зазначені відеоматеріали є належними доказами, які здійснені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та мають правове значення для правильного встановлення фактичних обставин по справі.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021року як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна