Справа № 275/235/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Нестеренка М.М., -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2021 о 03 год. 43 хв. в на 71 км автодороги Київ - Чоп ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що в ніч з 05.03.2021 на 06.03.2021 разом з ОСОБА_2 вживав алкогольні напої. Потім до них прийшов його кум ОСОБА_3 , який попросив відвезти його в с.Ставище щоб передати запчастини своїм знайомим, які їхали по трасі. Так як ОСОБА_1 був п`яний, він дозволив куму самому поїхав на автомобілі, який належить матері ОСОБА_1 , при цьому сам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поїхали з ним теж. Вони стали на зупинці за мостом на під`їзній дорозі, ОСОБА_3 пішов передавати речі на трасу, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сиділи в салоні та вживали алкоголь. Через кілька хвилин до них прийшли працівники поліції та сказали, що в авто не працює габарит. При цьому ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні, не був водієм авто. Однак поліцейські, вважаючи його водієм, склали постанову на нього за непрацюючий габарит, та почали оформлювати документи щодо перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння та відмову від огляду. Підтвердив, що дійсно відмовився від огляду на стан сп`яніння та від підписання протоколів, але пояснює це тим, що категорично заперечував факт керування ним авто та не був згодний з діями поліцейських. Вказав, що телефонував на «гарячу лінію» МВС щодо протиправних дій поліцейських. Також вказав, що коли через 30-40 хв. ОСОБА_3 повернувся до авто, то поліцейські не допитали його, не зреагували на його пояснення що саме він був водієм авто. Подію фіксували і поліцейські на відео, і ОСОБА_2 на телефон. Після події ОСОБА_3 сів за кермо та вони поїхали додому. Додатково вказав, що коли приїхали поліцейські, то ОСОБА_4 з салону вмикав сигнал стоп для перевірки, та наголосив, що сам знаходився на задньому сидінні.

Захисник адвокат Нестеренко М.М. в судовому засіданні вказав, що з відеозапису події вбачається, що автомобіль стояв, а не рухався, коли до нього під`їхали поліцейські, а також на те, що автомобіль стоїть не на автодорозі Київ-Чоп, як зазначено в протоколі, а на під`їзній дорозі. В ході дослідження відеозапису події вказав, що відсутні переконливі підстави вважати, що авто, яке проїхало повз поліцейських є тим само авто, у якому знаходився ОСОБА_1 . Також наголосив, що на відеозаписі події видно, що ОСОБА_1 сидів саме на задньому сидінні, тобто що не був водієм авто, відтак висновок поліцейських про керування автомобілем саме ОСОБА_1 є припущенням, тому підстав для притягнення його до адмінвідповідальності немає. Також надав копію скарги ОСОБА_1 на дії поліцейських щодо складання 06.03.2021 протоколу за ст. 130 КУпАП та на постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, складену при події 06.03.2021. В подальшому вказав суду, що скарга залишена без задоволення, а в судовому порядку постанову не оскаржували. Просив суд закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , так як спростовано той висновок, що ОСОБА_1 був водієм автомобіля. Також додатково вказав, що автомобіль, у якому був ОСОБА_1 не був саме зупинений поліцейськими, а тому порушено нормативні акти щодо порядку фіксації даного виду правопорушення, а тому і відсутня подія правопорушення.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 06.03.2021 пізно вночі прийшов до свого кума ОСОБА_1 , та попросив його завезти в с.Ставище до траси щоб передати річ через знайомих. Оскільки ОСОБА_1 перед тим вже вживав алкоголь, то він дозволив ОСОБА_5 поїхати на автомобілі його матері, при цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поїхали з ним. В с. Ставище ОСОБА_5 , зупинив автомобіль на узбіччі під`їзної дороги для виїзду на трасу та пішов передавати товар знайомим. Через хвилин 10 йому зателефонував ОСОБА_1 , та вказав, що до авто прийшли поліцейські та складають матеріали щодо нього як на водія. Коли ОСОБА_5 повернувся на місце події то вказав поліцейським, що саме він є водієм, що в нього документи на авто, однак його слова залишені без уваги. Після складання матеріалів на ОСОБА_1 ОСОБА_5 забрав автомобіль та вони поїхали додому.

Допитаний як свідок ОСОБА_2 вказав, що того дня вживав алкоголь разом з ОСОБА_1 , потім з ним та ОСОБА_5 поїхав до с. Ставище. За кермом був ОСОБА_5 , ОСОБА_1 сидів на місці заднього пасажира, вони в авто вживали алкоголь, коли прийшли поліцейські. Після зупинки ОСОБА_5 пішов передавати свої речі на трасу, потім повернувся і був при завершенні оформленні протоколу. Подію знімав на свій телефон.

Дапитана як свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 06.03.2021 несла службу разом з напарником, перебували в патрульному автомобілі в с. Ставище. Коли автомобіль поліції стояв на другорядній дорозі біля мосту, то повз їх автомобіль проїхав зустрічний автомобіль білого кольору, після чого було помічено, що в ньому не горить один з задніх ліхтарів. В зв`язку з цим, поліцейські поїхали за даним автомобілем. Свідок бачила, як останній заїхав під міст, коли автомобіль поліції виїхав з-під мосту то свідок бачила, як білий автомобіль ще рухався та зупинився поблизу зупинки з іншого боку другорядної дороги. Підїхавши до автомобіля, двигун у якому ще працював, поліцейські підійшли до нього, за сидінням водія сидів ОСОБА_1 , якому вказали на непрацюючий габарит, при спілкуванні ОСОБА_1 вийшов з авто, мав ознаки сп`яніння. На місці події відносно водія ОСОБА_1 було складено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, так як останній не пред`явив документів на авто. При спілкуванні заперечував, що автомобіль їхав, вказував, що вжив алкоголь вже коли автомобіль стояв. Від підпису протоколу та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків та під відеозапис. При оформленні матеріалів вів себе зухвало, телефонував знайомим та на гарячу лінію, відмовлявся надати документи, що посвідчують особу. Вся подія була зафіксована відеозаписом з реєстратора автомобіля та з нагрудних камер. Також вказала, що через тривалий час до авто дійсно підійшов чоловік, який вказав, що забирає авто ОСОБА_1 , якому і передали авто для керування. Додатково вказала, що вважає, що автомобіль, який проїхав повз авто поліцейських та автомобіль, у якому був ОСОБА_1 один і той же, так як в обох не горів задній правий ліхтар, інших авто не було, коли почали переслідування, та бачила, як автомобіль ще рухається коли їхали за ним.

На неодноразові виклики суду свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не з`явилися, причини неявки суду не відомі, повідомлялись належним чином. В судовому засіданні 04.06.2021 судом відмовлено в задоволенні клопотання захисника про відкладення розгляду справи в зв`язку з неявкою свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки з їх письмових пояснень вбачається, що вказані особи були залучені для підтвердження саме факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду та підпису протоколу, що ним самим в суді не заперечується. Відтак, чергове відкладення розгляду справи суперечитиме виконанню одного з завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо своєчасного вирішення справи з дотриманням вимог закону та негативно впливатиме на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Суддя, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків, захисника адвоката Нестеренка М.М., оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП (в редакції статті станом на 06.03.2021), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Порядок).

Відповідно п.п.2,3 Порядку, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 1, 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року N 1395 (далі Інструкція № 1395), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 27 Постанови від 23.12.2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення суду надано наступні докази:

- протокол від 06.03.2021 серії ДПР18 № 114948, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, від підпису протоколу та дачі пояснень відмовився (а.с.1),

- копію постанови від 06.03.2021, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні 06.03.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме водій керував автомобілем Lanos, д.р.н. НОМЕР_2 , у якого не працював правий задній стоп та при цьому не пред`явив посвідчення водія, полісу ОСЦПВ, реєстраційних документів на т.з. (а.с. 3),

- рапорт працівника поліції Мишко Ю. щодо обставин виявлення в водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відмови останнього у проходженні медичного огляду (а.с. 4).

- письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яких вбачається, що останні були присутні при тому, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння і на місці , і в медичному закладі, на що останній відмовився, як і від підпису протоколу. (а.с. 5, 6).

- відеозапис події з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора (компакт-диск ,а.с. 7).

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суд враховує, що в ході розгляду справи ОСОБА_1 не заперечується та обставина, що 06.03.2021 він перебував у стані сп`яніння, знаходився на місці складання протоколу про адмінправопорушення та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, та що саме він і подія 06.03.2021 зображена на досліджених судом відеозаписах.

Водночас, як на підставу своїх заперечень ОСОБА_1 та його захисник вказують, що ОСОБА_1 саме не керував автомобілем, тобто не був його водієм, а також на те, що автомобіль не було зупинено, тому ОСОБА_1 не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд зауважує, що з доданих до матеріалів справи відеозаписом події 06.03.2021 вбачається наступне.

Згідно відеозапису події (файл «IMG_0479», час -0,00,28), ОСОБА_1 одразу після зупинки автомобіля знаходився саме на передньому місці водія, що чітко видно по формі відчинених дверцят та порівнянні зображень інших передніх дверей, з яких виходить свідок ОСОБА_9 (файл «IMG_0479», час - 0,01,03). При цьому в момент, коли автомобіль видно на відеореєстраторі поліцейських, його двигун працює, в ньому увімкнені відповідні ліхтарі, видно не працюючий задній правий сигнал (файл «IMG_0478», час з 0,00,41 с по 0,00,57 с). Відтак суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , що ОСОБА_1 при приїзді поліцейських сидів на задньому сидінні автомобіля та не був його водієм. Суд звертає увагу, що в ході всієї тривалої фіксації події 06.03.2021 ОСОБА_1 не заперечував, що він був водієм авто, а лише вказував, що не керував ним після вжиття алкоголю: зокрема при демонстрації йому відеозапису з проїздом авто повз поліцейських, ОСОБА_1 зазначає, що «я ж поворота включив і поїхав собі спокійно,… а тута став собі й випив чекушку і все. А ви розвернулися, я бачив це прєкрасно» (файл , час - 0,01,03), потім запитував поліцейського «Нащо ви мене хлопці п`яного зупинили», тобто своїми словами фактично сам підтверджував, що саме автомобіль, в якому він знаходився, проїхав повз припаркований автомобіль поліції перед тим, як зупинився з іншого боку під`їзної дороги та що він був його водієм. В подальшому ОСОБА_1 також заперечував щодо події правопорушення лише в зв`язку з тим, що, з його слів, машина не рухалась, а не через наявність іншого водія, як він це пояснював вже у суді (файл , час 0,10,25 с). Тому суд оцінює твердження ОСОБА_1 про керування автомобілем іншою особою як такі, що виникли вже в ході розгляду справи судом та як позицію свого захисту по справі.

Також суд враховує, що між тим, коли автомобіль білого кольору проїхав повз авто поліцейських та моментом, коли до місця зупинки автомобіля під`їхало авто поліції минуло близько хвилини, що видно тривалості записів та інформації з назв відеофайлів з реєстратору автомобіля, файл «IMG_0477», час 0,00,16 с та файл «IMG_0478», час 0,00,54 с.

З наведеного, а також з пояснень свідка ОСОБА_6 , суд робить переконливий висновок, що автомобіль, який проїхав повз авто поліції (файл «IMG_0477», час 0,00,16) є тим само автомобілем, який стоїть на зупинці та в якому був ОСОБА_1 , адже інші автомобілі в такий короткий проміжок час на відеозаписі відсутні, обидва автомобілі мають тотожні колір, форму кузова та зовнішні елементи. Крім того, свідок ОСОБА_6 підтвердила, що це був один і той же автомобіль, вона бачила як він ще рухався до місця зупинки, коли автомобіль поліцейських їхав за ним з-під мосту. Відтак суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , що перед приїздом поліцейських його автомобіль стояв вже тривалий час, протягом якого ОСОБА_1 встиг вжити алкоголь, адже між рухом авто та зупинкою минуло лише близько хвилини. Крім того, працюючий двигун в авто, що видно по освітленню на відеозаписі (файл «IMG_0477») також сам по собі підтверджує раптовість зупинки авто, а не тривалий час її стоянки, який би давав підстави вважати правдивими покази ОСОБА_1 щодо вжиття алкоголю вже в салоні авто після його зупинки.

Як наслідок, пояснення ОСОБА_1 щодо того, що саме ОСОБА_5 був водієм, який після зупинки пішов передавати товар на автодорогу суд також вважає недостовірними, адже, як описано вище, між керуванням авто та його зупинкою і під`їздом поліцейських минуло лише близько хвилини, при цьому на відеозаписі з реєстратора не видно, щоб хтось знаходився поруч з авто, виходив з нього чи йшов до автодороги, хоча місце зупинки чітко проглядається. Суд також критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 про те, що саме останній був водієм авто, оскільки свідки є близькими знайомими ОСОБА_1 , тому є зацікавленими у непритягненні ОСОБА_1 , до адмівідповідальності. Крім того, ані від ОСОБА_1 , ані від свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в ході тривалого спілкування під відеозапис не надходило жодних пояснень про керування авто саме ОСОБА_5 , а ним самим поліцейським лише було зазначено що він кум ОСОБА_1 та прийшов забрати автомобіль (файл НОМЕР_3 , час 0,12,45 с, файл НОМЕР_4 час 0,00,22). Тобто версія про іншого водія, який залишив машину після зупинки, виникла лише в ході розгляд справи судом і спростовується зафіксованим відеозаписом події, яка передувала оформленню протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому таку версію суд оцінює як непереконливу позицію захисту ОСОБА_1 у даній справі, яка спростовується первинними поясненнями учасників події та сукупністю інших доказів.

Крім того, самостійним і достатнім доказом керування ОСОБА_1 06.03.2021 автомобілем Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_2 в с.Ставище є постанова серії ЕАН № 3874520, винесена тоді ж відносно ОСОБА_1 саме як на водія. Дана постанова набрала законної сили, не скасована на час розгляду справи в судовому чи адміністративному порядку, а тому суд не має підстав не брати її до уваги при вирішенні питання щодо доведення факту керування ОСОБА_1 автомобілем 06.03.2021.

Письмових доказів на підтвердження своєї версії події 06.03.2021 щодо керування авто іншою особою, тривале споживання спиртних напоїв на місці зупинки, зокрема - відеозапису події, здійсненого свідком ОСОБА_2 , ОСОБА_1 чи захисником суду не надано.

Суд відхиляє доводи захисника про те, що оскільки ОСОБА_1 не був саме зупинений при керуванні авто, то відсутні факт керування ним авто та подія правопорушення. Суд вважає, що добровільна зупинка автомобіля водієм після того, як він побачив поліцейських, що почали переслідувати керований ним транспортний засіб, не може бути підставою для звільнення водія від відповідальності за порушення правил дорожнього руху, адже транспортний засіб водій зупинив добровільно, до відповідної вимоги працівника поліції, що жодним чином не свідчить про порушення порядку оформлення матеріалів про адмінправопорушення в подальшому.

Відтак, суд констатує, що працівником органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння, а саме: поліцейські їхали за автомобілем до місця його добровільної зупинки, ними запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в найближчому медичному закладі, роз`яснено його права. Відмови ОСОБА_1 , від проведення огляду, від підпису протоколу, від отримання його копії, як і від надання відповідних документів на авто, зафіксовані в присутності двох свідків та на відеозаписах, дані обставини ОСОБА_1 в суді не заперечувались.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто в його діях наявний склад вказаного правопорушення. В зв`язку з цим суд не вбачає підстав для закриття провадження за відсутністю події адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання захисника суд відмовляє.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Разом з тим, починаючи з 17.03.2021, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» за № 1231-IX від 16.02.2021, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ч. 1 ст. 130 КУпАП, викладено у новій редакції та передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Водночас, на момент скоєння правопорушення 16.03.2021 діяла редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX, яка передбачала адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Статтею 58 Конституції України, визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, оскільки правопорушення вчинено 06.03.2021, а ч. 1 ст. 130 КУпАП, у новій редакції посилює відповідальність особи, суд вважає за необхідне призначити стягнення у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у редакції, чинній до 17.03.2021.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП при обрані міри адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, обставин що обтяжують чи пом`якшують відповідальність не встановлено, тому до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. 8, 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 06.03.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 гривні.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П. В. Миколайчук