Справа № 234/3064/21
Провадження № 3/234/1112/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Ткачова С.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов з Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Краматорська Донецької області, громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 164 ч.1 КУпАП, якій роз`яснені її права, передбачені ст. 268 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 646014 від 04.03.2021 року, 04.03.2021 року, о 16-46 годині, ОСОБА_1 , знаходячись в кафе по АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю алкогольними напоями без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, за що передбачена відповідальність за ст. 164 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що вона не займається господарською діяльністю, а просто знаходилась у торгівельному павільйоні.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 04.03.2021 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КУпАП.

Відповідальність заст.164 ч.1 КУпАП передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, додані до нього не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснювала регулярну, постійну господарську діяльність, відсутні свідки вказаної події, будь-які письмові чи відеодокази, також такі дані не встановлено в судовому засіданні. Навпаки, з пояснень останньої встановлено, що вона ніякої господарської діяльності не здійснювала та не здійснює, а лише знаходилась у торгівельному павільйоні.

Доказів на спростування доводів ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому суд приходить до висновку, що остання не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Отже, зміст правопорушення, викладений у протоколі, не відповідає ознакам правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Правова позиція по справі самої ОСОБА_1 є її засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , враховуючи те, що до протоколу доказів вчинення вказаного правопорушення саме цією особою не додано, вважаю відсутнім в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283ч. 7КУпАПсудовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст. 9, ст. 247, ст. 280, 282-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 ч. 1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду С. М. Ткачова