справа № 208/3176/21
№ провадження 3/208/1767/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ізотов В.М., за участю секретаря судового засідання Федик Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Фесюка Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 478136 від 07.04.2021 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 131, номер паспорта громадянина України НОМЕР_2 , офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

07 квітня 2021 року приблизно о 22:20 год. у м. Кам`янське Дніпропетровської області по вул. С. Разіна водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21013» н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме сильним запахом алкоголю з порожнини рота, нестійкою ходою, зіниці очей не реагували на світло, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІІ. Позиція учасників судового провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи допитаним у судовому засіданні, провину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, судді зазначив, що 07.04.2021 року приблизно о 22:20 год. поїхав на автомобілі зустріти дружину після роботи, при спуску у балку побачив автомобіль поліції з ввімкненим проблисковим маячком, зупинився на вимогу поліції, надав передбачені законом документи. Поліцейський зазначив, що на його автомобілі відсутній бризговик, при спілкуванні запідозрив його у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння, на що він заперечив. Його первісні письмові пояснення не відповідають дійсності, підпис йому не належить. Алкоголь він вживав 06.04.2021 року, на наступний день інкримінованих ознак сп`яніння не мав. Пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатору «Драгер» йому не пропонували, вилучили посвідчення водія та під супроводом поліції він поїхав до свого будинку поставити автомобіль. Щодо огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський сказав проходити його самостійно. За оформлення протоколу по ст. 130 КУпАП поліція йому нічого не казала, копію протоколу не дала, направлення на огляд не складала. Свідків не було, хоча поліція мала реальну можливість їх залучити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Фесюк Ю.О. у судовому засіданні прохав закрити провадження в справі, судді пояснив, що при оформленні адміністративного матеріалу не були дотримані вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 не було складено направлення на проходження огляду, відсутні свідки процедури, матеріали справи, у тому числі відеозапис, не мають конкретних доказів винуватості ОСОБА_1 , фабула протоколу не відповідає інкримінованому ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. Досліджені суддею докази та їх оцінка.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими у розумінні ст. 251 КУпАП доказами, а саме:

- протоколом серії ДПР18 № 478136 від 07.04.2021 року як засобом процесуальної фіксації адміністративного правопорушення, яким зафіксовано факт керування 07.04.2021 року приблизно о 22:20 год. ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ 21013» н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння сильним запахом алкоголю з порожнини рота, нестійкою ходою, відсутністю реакції зіниць очей на світло;

- рапортом поліцейського ВРПП № 3 Кам`янського РУП Суслова В.С. від 07.04.2021 року, згідно якого, 07.04.2021 року приблизно о 22:20 год. по вул. С. Разіна за порушення розділу 31 ПДР було зупинено автомобіль «ВАЗ 21013» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування з водієм були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. На вимогу працівників поліції пройти огляд із застосуванням алкотестеру «Драгер 0606» та в закладі охорони здоров`я водій категорично відмовився, внаслідок чого був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 478136 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд особи, у якої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 сильного запаху з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, почервоніння очей та обличчя, за допомогою газоаналізатору «Драгер № 0606» не проводився;

- первісними письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно яких, 07.04.2021 року приблизно о 22:20 год. він був зупинений працівниками поліції з приводу відсутності на його автомобілі «ВАЗ 21013» н.з. НОМЕР_3 заднього бризговика, при складанні постанови за означене порушення ПДР в нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, на що він пояснив, що випив два літри пива та поїхав забрати дружину з роботи, поліцейські запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що він відмовився;

- наданим суб`єктом складання протоколу відеозаписом адміністративної процедури відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається зупинений патрулем поліції автомобіль «ВАЗ 21013» н.з. НОМЕР_3 , водію ОСОБА_1 поліцейський прямо вказує про наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння, озвучує первісні пояснення водія щодо вживання ним двох літрів пива, проти чого ОСОБА_1 не заперечує, не вимагає проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейський роз`яснює, що складається адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП, зазначає, що від ОСОБА_1 чутно сильний запах алкоголю навіть крізь захисну маску, на що ОСОБА_1 не заперечує та розписується у матеріалах протоколу, що суперечить його показанням, наданим в судовому засіданні.

ІV. Аналіз позицій учасників справи про адміністративне правопорушення та мотиви суду.

1. Релевантні нормативно-правові акти.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

2. Правова кваліфікація діяння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 1 статті 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

3. Оцінка фактажу та правової позиції захисту.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника щодо необхідності закриття провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення спростовуються сукупністю досліджених суддею доказів так, посилання захисту на первісне заперечення перебування у стані алкогольного сп`яніння, нерозуміння водієм притягнення його до відповідальності саме за ст. 130 КУпАП, вимога порушника пройти огляд саме у закладі охорони здоров`я спростовуються письмовими доказами та відеозаписом адміністративної процедури, на якій поліцейський прямо вказав на підозру ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, з огляду, зокрема, на сильний запах алкоголю, чутний навіть крізь захисну маску, роз`яснив, що складаються матеріали за ст. 130 КУпАП, роз`яснив процедуру розгляду справи, видав тимчасове посвідчення водія, на що ОСОБА_1 не заперечував, не вказував на заявлену у суді невідповідність його письмових пояснень обставинам справи, розписався у матеріалах справи та не заявляв вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме у закладі охорони здоров`я.

Посилання захисника Фесюка Ю.О. щодо відсутності у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я не є порушенням ст. 266 КУпАП.

Так, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Однак зі змісту досліджених суддею доказів вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював незгоду саме із проведенням огляду із застосуванням газоаналізатору «Драгер» та вимагав більш точного огляду лікарем у медичному закладі, а відмовився взагалі від огляду на стан сп`яніння будь-якого виду, за таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є недоцільним, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, а не під час прямування у заклад або у його приміщенні.

Посилання захисника Фесюка Ю.О. на некоректну, на його думку, фабулу протоколу спростовується змістом ст. 256 КУпАП, згідно якої, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається саме «суть» адміністративного правопорушення, а не конкретне формулювання складу адміністративного делікту з кваліфікуючими ознаками. При розгляді справи про адміністративне правопорушення одним із завдань суду є встановлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення у викладеній суб`єктом складання протоколу суті інкримінованого адміністративного правопорушення.

Визначена у ст. 251 КУпАП законодавцем вимога до доказу «будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Досліджені суддею письмові докази, доповнені відеозаписом, поза розумним сумнівом вказують на керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його подальшій відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, судові показання ОСОБА_1 очевидно суперечать дослідженій доказовій базі. За умов очевидності дослідженої сукупної доказової бази, урахування суддею певних незначних недоліків протоколу, який за своєю правовою природою є способом процесуальної фіксації певного факту, обставини якого встановлюються та доповнюються іншими доказами, є правовим пуризмом на шкоду інтересам правопорядку та правосуддя.

Так, у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 2а-475/09/1370 застосовані релевантні для цієї справи висновки та практика ЄСПЛ, за якими не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки.

Пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом.

Правовий пуризм може мати як добровільний характер і виявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, недопущення відступу від правових приписів.

Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

V. Прийняте у справі рішення.

Суддею досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також суддя зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються. Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП. Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 34 000 грн (тридцять чотири тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Ізотов В.М.