ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий в 1 інстанції Корольчук Н.В.
Доповідач в ІІ інстанції Ігнатенко П.Я.
Єдиний унікальний номер справи: 766/9098/21
Провадження № 33/819/420/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року

Херсонський апеляційний суд в особі судді Ігнатенко П.Я., при секретарі Савицькій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює директором Миколаївської обласної фітосанітарної лабораторії Держпродспоживслужби України,-

в с т а н о в и в:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.09.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови суду, 29.05.2021 року о 21 год. 35 хв. в м.Херсон по вул.Східна 7-а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. В присутності свідків водій на місці зупинки відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вичнив правопоршення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що на момент пред`явлення вимоги не мав статус водія і не керував транспортним засобом. Посилається на те, що не був зупинений поліцейськими, хоча згідно п.2.5 ПДР та ст. 266 КУпАП пропозиція водію пройти медичне освідування має слідувати безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу і між подією керування та подією виявлення у водія ознак адкогольного сп`яніння не повинно відбуватись інших подій. Склад правопорушення поза розумним сумнівом не доведено.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Литвиненко О.О., який діє в його інтересах підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити та пояснили, що 29 травня 2021 року ввечері ОСОБА_1 під`їхав до магазину по вул. 7Східна в м. Херсоні, де залишив втомобіль на ніч, пішов в магазин, після цього працівники поліції спитавши чий цей автомобіль попросили пред`явити документи, а потім через півгодини запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд. На момент пропозиції пройти медичний огляд ОСОБА_1 не був у статусі водія, оскільки після припаркування автомобіля на ніч, пройшов великий проміжок часу,- більше півгодини. ОСОБА_2 скупився в магазині і продовжувати рух транспортним засобом не мав наміру. Просять письмові пояснення свідків щодо відмови від проходження медичного огляду не брати до уваги, оскільки вони не можуть підтвердити факту керування автомобілем та зупинки його поліцейськими. Свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції також пояснював, що поліція під`їхала пізніше до магазину, де вже стояв автомобіль, на якому прибув ОСОБА_1 . Просять задовольнити апеляційну скаргу та закрити провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Литвиненка О.О., який діє в його інтересах, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У разі відмови в проходженні в установленому порядку огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в обгрунтування вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №331758 від 29.05.2021 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; пояснення свідка ОСОБА_3 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення, передбачене п. 2.5 Правил дорожнього руху у вигляді відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, з урахуванням того, що жодного доказу зупинки транспортного засобу поліцейськими немає і цю обставину ОСОБА_1 послідовно заперечує. Свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в письмових поясненнях підтверджують лише, що ОСОБА_1 пропонували пройти медичний огляд, від чого останній відмовився. Разом з тим, ОСОБА_1 оспорює факт його зупинки поліцейськими та законності і підставності пропозиції пройти медичний огляд. Пояснення свідків не містять інформації про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений поліцейськими після чого йому було б запропоновано пройти медичний огляд. Не підтвердив факт зупинки автомобіля і свідок ОСОБА_3 , який будучи допитаним в суді першої інстанції пояснив, що знаходився біля магазину по вул. 7 Східна в м. Херсоні та бачив, що патрульна машина під`їхала пізніше. Свідок пояснив, що зазначив марку та номер автомобіля зі слів поліцейського, особисто він бачив лише те, що автомобіль під`їхав до магазину.

Згідно відеозапису, доданого до адміністративного протоколу вбачається, що працівники поліції транспортного засобу не зупиняли. На момент виявлення автомобіля ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль стояв і жодного руху не здійснював. ОСОБА_1 неодноразово наголошував, що не керував автомобілем, тому відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, враховуючи невиконання ОСОБА_1 функцій водія, не утворює складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП його відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. В зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення є необгрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом.

Кваліфікуючою ознакою ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом під час його руху, однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на час пред`явлення претензій поліцейськими не керував транспортним засобом, не рухався взагалі, автомобіль стояв припакований на нічну стоянку.

За таких обставин, оскільки на момент пред`явлення вимоги працівниками поліції ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля і продовжувати рух не мав наміру, а тому не може вважатися особою, яка керувала транспортним засобом. Окрім того, після припинення руху, автомобіль припаркований на ночівлю, до пред`явлення вимоги та складання адмінпротоколу пройшов певний час, ОСОБА_1 сходив в магазин, а отже неможливо встановити факт вживання алкоголю під час керування або після цього, отже, відсутні підстави для пред`явлення вимоги для проходження огляду згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не можна вважати законною та обґрунтованою.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП "поза розумним сумнівом".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу правопорушення.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП.

Керуючись, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтею 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2021 року, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом терміном на один рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя П.Я.Ігнатенко