Справа № 299/1397/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю секретарки судових засідань Федич Т.О. та учасників судового розгляду : захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Плиска В.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Плиска В.В.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , гр. України, із середньою освітою, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп судового збору.

Згідно постанови, 08.05.2020 приблизно о 03 год 30 хв по вул. Дружби, у с. Теково, Виноградівського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Плиска В.В. вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що судом не були допитані свідки та інспектор поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 заперечує свою винуватість у скоєнні правопорушення, оскільки вважає, що на момент освідчення його поліцейським не перебував у стані алкогольного сп`яніння і тверезим керував автомобілем. Окрім того, вказує на те, що протокол складений із грубим порушенням вимог КУпАП, до протоколу взагалі нічого не долучалось, а тому наявні у справі про адміністративне правопорушення докази взяті незрозуміло звідки і на якій правовій підставі, не вказано жодного свідка, потерпілого (хоча пояснення додаються), не зазначено нічого щодо наявності матеріальної шкоди. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Плиска В.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 388974 підтверджено, що 08.05.2020 приблизно о 03 год 30 хв по вул. Дружби, у с. Теково, Виноградівського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 від дачі пояснень по суті правопорушення, підпису протоколу та отримання його копії відмовився (а. с. 2).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що такий проведено за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з виявленими у гр. ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, - результат огляду - 0, 82 % проміле (а. с. 4), що також підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою тестування на алкоголь (а. с. 1). Разом із тим, із Акту огляду та роздруківки тестування вбачається, що такі не підписані ОСОБА_1 і те, що Акт підписаний свідками, присутніми під час проходження ОСОБА_1 огляду.

З наявного у матеріалах справи рапорту поліцейського СРПП № 4 Виноградівського РВ Сочка В. вбачається, що під час патрулювання 08.05.2020 о 03.00 год ним було зупинено транспортний засіб марки «BMW», д. н. з. НОМЕР_1 , за порушення водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України. Під час огляду було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З копії постанови серії БАА 18 № 277179 убачається, що 08.05.2020 приблизно о 03 год 30 хв по вул. Дружби, у с. Теково, Виноградівського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», д. н. з. НОМЕР_1 , у якого не освітлювався задній номерний знак, чим водій вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП і за скоєння якого на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а. с. 5).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_2 .

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Сочка В. був упереджений при проведенні перевірки, освідченні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Сочка В. у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що вищевказаний інспектор діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й достовірних даних про те, що в громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у тому, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, - такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході апеляційного розгляду справи.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною і що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не були допитані свідки та інспектор поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 заперечує свою винуватість у скоєнні правопорушення, оскільки на момент освідчення його поліцейським не перебував у стані алкогольного сп`яніння і тверезим керував автомобілем, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 а ПДР та висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд бере до уваги те, що такими будь-яким чином не спростовується встановлений як судом першої інстанції, так і апеляційним судом факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а також не свідчать про будь-які порушення з боку поліцейського при освідченні ОСОБА_1 з метою визначення стану алкогольного сп`яніння. Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині, апеляційний суд враховує і те, що матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений із грубим порушенням вимог КУпАП, до протоколу взагалі нічого не долучалось, а тому наявні у справі про адміністративне правопорушення докази взяті незрозуміло звідки і на якій правовій підставі, не вказано жодного свідка, потерпілого (хоча пояснення додаються), не зазначено нічого щодо наявності матеріальної шкоди, апеляційний суд відхиляє, визнаючи їх такими, що не спростовують встановленого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені в протоколі час та місці в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, апеляційним судом не встановлено фактів невідповідності складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, які б давали підстави для повернення протоколу та матеріалів справи органу патрульної поліції для належного оформлення. Апелянт також не посилається на наявність даних про те, що у зв`язку зі скоєним адміністративним правопорушенням будь-кому була завдана матеріальна шкода. Відсутність даних про завдання будь-кому матеріальної шкоди було підставою для не зазначення цього у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким дана правильна оцінка в постанові; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Із урахуванням доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР України, за викладених у протоколі обставин, апеляційний суд відхиляє клопотання адвоката Плиска В.В. про виклик і допит апеляційним судом в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та поліцейського ОСОБА_6 , який склав протокол, при цьому бере до уваги, що адвокат не посилається на те, які саме обставини необхідно з`ясувати за участі вказаних осіб, не подав будь-які відомості (пояснення) про те, що ОСОБА_4 була очевидцем проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Плиска В.В. апеляційну скаргу - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Плиска В.В., залишити без задоволення.

Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан