1Справа № 335/9582/21 3/335/2316/2021
ПОСТАНОВА
08 листопада 2021 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП),
07.09.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 282566 вбачається, що 28.08.2021 року о 08 год. 10 хв., в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, вул. Нижньодніпровська, 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а сама: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством відмовився на боді камеру, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування автомобіля без порушень ПДР, про повторність попереджений.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено незаконно, так як транспортним засобом він не керував. Суду зазначив, що його працівники поліції не зупиняли, підійшли до його автомобіля, який стояв поруч з ним, а він переодягався, отже вимога працівників поліції про необхідність проходження ним огляду була безпідставною, тому вважає, що його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5. ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
У постанові від 20.02.2019 по справі № 404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Згідно визначень, наведених в п. 1.10. ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
В свою чергу, під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, тобто зрушення його з місця і як наслідок переміщення його в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Отже, з викладеного слідує, що необхідними елементами для утворення складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом певною особою (водієм) та відмова цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції надано протокол про адміністративне правопорушення та лазерний DVD-R диск з відеозаписами тривалістю першого 2 хв. 05 сек., другого 4 хв. 06 сек., третього 0 хв. 31 сек., четвертого 0 хв. 02 сек., рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Панченко Романа від 28.08.2021 року, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КПН «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 28.08.2021 року.
Однак, доказів, а саме відеозапису на якому було б зафіксовано управління особою, яка притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, тобто здійснення ним функцій водія до суду надано не було, а відтак перший із необхідних елементів для утворення складу адміністративного правопорушення передбаченого ч .1 ст. 130 КУпАП доведено не було.
За змістом ч. 5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року: нагрудний відеореєстратор включається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка повинна вестись безперервно.
В даному випадку до протоколу долучено лазерний DVD-R диск з відеозаписами тривалістю першого 2 хв. 05 сек., другого 4 хв. 06 сек., третього 0 хв. 31 сек., четвертого 0 хв. 02 сек. Проте, вищевказаний відеозапис виготовлений з порушенням Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, оскільки на вказаному компакт-диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, містяться чотири файлів відеозапису, зі змісту яких вбачається, що відеозапис переривався.
Під час відеозйомки не зафіксовано момент керування порушником транспортним засобом, взагалі відсутнє повне зображення транспортного засобу та його державного номерного знаку.
ВС КАС у справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року вказав, що доказом порушень ПДР не можу бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.
Отже, суддею встановлено порушення працівниками поліції процедури фіксації проходження огляду на стан сп`яніння та безпідставність вимоги його проходження ОСОБА_1 , зважаючи на те, що останній заперечує факт керування ним транспортним засобом, а наявний доказ (відеозапис, доданий до протоколу) суд визнає недопустимим.
Долучений до справи рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Панченко Романа від 28.08.2021 року не є достатнім та переконливим доказом на підтвердження наявності в діях особи складу даного адміністративного правопорушення.
Інших доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 керував автомобілем та що йому в належній формі було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння від якого він відмовився, належними доказами не доведені та заперечуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що працівник поліції, який склав протокол, в порушення положень ст.ст. 251, 266 КУпАП, не долучив до справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5. ПДР України та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеним.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров