Справа № 129/1024/21
Провадження по справі № 3/129/510/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2021 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.03.1997 р., РНОКПП НОМЕР_2 ,

до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 222567 від 31.03.2021 р., ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він 31.03.2021 р. о 14:20 год. в м. Гайсині Вінницької області по вул. Піщана, керував автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку продув алкотестером «Драгер», результат становив 0,81 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП».

24.05.2021 р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, пояснив, що 31.03.2021 р. відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», яка передбачає адміністративну відповідальність у т. ч. за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 222567 про адміністративне правопорушення від 31.03.2021 р. в 14:30 год., він, водій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 по вул. Піщана в м. Гайсині Вінницької області, під час проведення огляду на стан сп`яніння використовувався спеціальних технічний засіб «Драгер» та застосовувався технічний засіб відеозапису при складенні протоколу.

Свою винність у вчиненні правопорушення він не визнає та вважає, що працівниками поліції не було дотримано законності оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до п.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 09.11.2015 року, не складався , хоч такий повинен долучатися до протоколу про адміністративне правопорушення.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до технічних характеристик спеціального технічного засобу «Драгер 6810», після освідування на стан сп`яніння передбачається роздрукування на папері його показників із датою та часом, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Установка мундштука в «Драгер 6810» передбачає відкрити його з упаковки.

Про те додана до протоколу № 222567 про адміністративне правопорушення від 31.03.2021 р. роздруківка алкотестера «Драгер 6810» містить іншу дату та час освідування, а отже не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до технічного відеозапису, за яким проведено освідування на стан сп`яніння та був складений протокол про адміністративне правопорушення працівником поліції не був використаний новий мундштук і така вимога для кожного перевіряємого.

Відповідно до інструкції використання алкотестеру «Драгер 6810» необхідно було дістати новий мундштук із герметичної упаковки.

При відтворенні відеозапису встановлено, що поліцейський під час освідування на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснював йому права і обов`язки, передбачені статтею 2 цього Кодексу, хоч зробив таку відмітку у протоколі.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається де адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі серії ДПР 18 № 222567 про адміністративне правопорушення від 31.03.2021 р. не вказано номер алкотестера «Драгер», хоч дані апарати бувають різної модифікації.

За розглядом технічного відеозапису прослідковується, що інспектор поліції після освідування його на стан алкогольного сп`яніння, першу роздруківку алкотестера «Драгер 6810» скомкав, як непридатну, а іншу надав датованою не датою та часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, вимога про проходження огляду на стан сп`яніння відповідно порушена, а представлені роздруківка алкотестера не може бути доказом.

З огляду на зазначене, освідування проведено із грубим порушенням вимог.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2) від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Надані докази до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а тому його вина, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння недоведена.

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

24.05.2021 р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав до суду письмове клопотання, в якому просив суд викликати та допитати працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак працівник поліції призначені судові засідання не з`явився.

11.11.2021 р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав до суду заперечення, в якому зазначив, що 31.03.2021 р. відносно нього, ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП: «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», яка передбачає адміністративну відповідальність у т. ч. за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 222567, 31.03.2021 р. о 14:30 год., він, водій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_3 по вул. Піщана в м. Гайсині Вінницької області, під час проведення огляду на стан сп`яніння використовувався спеціальний технічний засіб «Драгер» та застосовувався технічний засіб відеозапису при складенні протоколу.

Винуватість у вчиненні правопорушення він не визнаю та вважаю, що працівниками поліції не було дотримано законності оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі законного і неухильного додержання Конституції і законів України. Ніхто не може бути підданий заходу виливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до п.10 Інструкції пре порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 від, 09.11.2015 року, не складався, хоч такий повинен долучатися до протоколу про адміністративне правопорушення.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до технічних характеристик спеціального технічного засобу «Драгер 6810», після освідування на стан сп`яніння передбачається роздрукування на папері його показників із датою та часом, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Установка мундштука в «Драгер 6810» передбачає відкрити його з упаковки.

Про те додана до протоколу серії ДПР18 №222567 про адміністративне правопорушення від 31.03.2021 року роздруківка алкотестора «Драгер 6810» містить іншу дату та час, які вказані в протоколі, а саме вказано, що роздрукована 26.01.2004 р. о 16:24 год.

Не може бути належним доказом у справі про адміністративної правопорушення роздруківка алкотестора «Драгер 6810» виготовлена 16:24 год. 26.01.2004 р. та надана до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.03.2021 р.

Відповідно до технічного відеозапису, за яким проведено освідування на стан сп`яніння та був складений протокол про адміністративне правопорушення працівником поліції не був використаний новий мундштук і така вимога для кожного перевіряємого.

Відповідно до п.2.1.2 та п.2.2.5 Інструкції по експлуатації алкотестера «Драгер 6810» необхідно було дістати новий мундштук із герметичної упаковки.

При відтворенні відеозапису встановлено, що працівник поліції під час освідування на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснював йому права обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, хоча зробив таку відмітку у протоколі.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі серії ДПР 18 № 222567 про адміністративне правопорушення від 31.03.2021 р. не вказано номер алкотестора «Драгер», хоч дані апарати бувають різної модифікації.

За розглядом технічного відеозапису прослідковується, що працівник поліції після його освідування на стан алкогольного сп`яніння, першу роздруківку алкотестора «Драгер 6810» скомкав, як непридатну, а іншу надав датованою від 26.01.2004 р., тобто не датою та часом складання протоколу про адміністративне правопорушення від 31.03.2021 р.

Отже, вимога про проходження огляду на стан сп`яніння відповідно порушена, а представлена роздруківка алкотестора не може бути доказом.

З огляду на зазначене, освідування проведено із грубим порушенням вимог.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-i кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1993 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурейка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Надані докази до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення на стан сп`яніння його, ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності тлумачаться на її користь, а тому недоведено, що він, ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 24-7 КУпАП).

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 , досліджених доказів та вимог закону визнаю за необхідне справу закрити з таких міркувань.

Відповідальність водія транспортного засобу за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, лише за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Згідно із нормативно-правовим актом, який на даний час в Україні регламентує порядок, питання та особливості щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), визначено, що п. 6 розділу ІІ цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п.22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП суди при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає та заперечує свою винуватість у скоєнні ним вказаного адміністративного правопорушення, він наполягав на своїй невинуватості та вказував у своєму клопотанні на порушення вимог законів та нормативних актів; враховуючи те, що суд встановлює наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи виключно на підставі доказів, а обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а додані до матеріалів справи документи, а саме результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (роздруківка результату тестування на алкоголь приладом «Drager») та відеозапис, де зафіксовано події проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки роздруківка результату тестування на алкоголь приладом «Drager» містить час та дату проведення такого тестування (огляду) з використанням технічного приладу, - 16 год. 24 хв. 26.01.2004 p., натомість у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222567 від 31.03.2021 р. міститься інший час вчинення ним правопорушення ніж час і дата, зафіксовані на роздруківці результату тестування на алкоголь приладом «Drager», а саме 31.03.2021 р. о 14:20 год., що викликає розумний сумнів щодо їх достовірності, тобто тестування на алкоголь приладом «Drager» проведено ще в січні 2004 року, тобто за 17 років до його вчинення 31.03.2021 р.; крім того, під час огляду відеозапису, де зафіксовано події проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівником поліції під час освідування на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснювалось ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, під час освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», а також працівником поліції не був використаний новий мундштук із герметичної упаковки, який відповідно до інструкції використання алкотестеру «Drager 6810» необхідно було дістати із герметичної упаковки у присутності особи водія, щоб останній пересвідчився у об`єктивності та правильності проведення огляду на стан сп`яніння, що вказує на неналежність та недопустимість цього доказу, а тому матеріали справи не містять беззаперечних, достатніх, допустимих, достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 31.03.2021 р. о 14:20 год. в м. Гайсині Вінницької області по вул. Піщана, керував автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння та за таких обставин, суд приходить до переконання про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222567 від 31.03.2021 р., роздруківка результату тестування на алкоголь приладом «Drager», за якою тестування проведено о 16:24 год. 26.01.2004 р. та відеозапис, де зафіксовано події проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, до уваги не приймаються.

При цьому, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: