КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року

м. Київ

справа №754/10547/21

провадження № 33/824/4400/2021

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Руденка Олександра Валерійовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року у складі судді Лісовської О.В.

якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом установлено, що ОСОБА_1 26 травня 2021 року о 04 годині 37 хвилин керував автомобілем Форд, д/н НОМЕР_1 по пр-ту. Маяковського, 38/10 у м. Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 16 вересня 2021, тобто з пропущенням строку на апеляційне оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та зазначає, що копію повного тексту оскаржуваної постанови отримав лише 06 вересня 2021 року.

Зважаючи на викладене та з метою не порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням усіх фактичних обставин справи.

Стверджує, що від працівників поліції не надходило жодних пропозицій щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу суду на те, що працівниками УПП додано до протоколу про адміністративне правопорушення диск, що містить аудіозапис, зміст якого фіксує лише факт руху автомобіля Форд, д/н НОМЕР_1 , з якого неможливо встановити факт відмови від огляду на стан сп`яніння, а також відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 заходив до під`їзду свого будинку о 4 годині 38 хвилин, що спростовує покази інспектора УПП ОСОБА_2 , який стверджує, що о 05 годині 45 хвилин апелянт відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує на те, що письмові покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суперечать критеріям належності та достовірності, оскільки номери телефонів постійно знаходяться поза зоною досяжності.

Посилається на те, що свідок ОСОБА_4 зазначив в своїх поясненнях неіснуючу адресу проживання.

ОСОБА_1 та його адвокат у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Під час розгляду справи як судом першої, так і апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав та вважав складений відносно нього протокол неправомірним, оскільки за кермом у стані сп`яніння він не перебував, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, він не був присутнім при складанні всіх документів.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №221011 від 26 травня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 26 травня 2021 року о 04 годині 37 хвилин по пр-ту Маяковського, 38/10 у м. Києві, керуючи транспортним засобом Ford Edge, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роьу, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі МОЗ відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України. Водія відсторонено від керування.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУттАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №221011 від 26 травня 2021 року, відеозапис події з портативного відеореєстратора поліцейського, пояснення свідків, а також покази інспектора ОСОБА_5 .

Судом першої інстанції було досліджено дані відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції та встановлено, що відеозапис інспекторами патрульної поліції проводився до того моменту, коли водій ОСОБА_1 зупинив автомобіль і вийшов з нього.

Що стосується подальшого відеозапису, то, як зазначив у суді першої інстанції інспектор Шевцов A.A., у патрульних поліцейських розрядився прилад запису, що унеможливило у подальшому проводити запис події, що також підтверджується листом Управління патрульної поліції у м. Києві від 27 серпня 2021 року (а.с. 16).

Враховуючи відсутність відеофіксації всіх подій 26 травня 2021 року, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння фіксувався у присутності двох свідків, письмові пояснення яких були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, письмові покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суперечать критеріям належності та достовірності, оскільки номери телефонів постійно знаходяться поза зоною досяжності, а свідок ОСОБА_6 зазначив неіснуючу адресу проживання, суд намагався неодноразово викликати свідків для надання пояснень, проте свідки у судове засідання жодного разу не з`явилися, що викликає у суду підстави для сумніву в наданих свідками поясненнях та, як наслідок, у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, оскільки інші докази факту відмови ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1 подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які свідчать, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмові покази якого покладені в основу оскаржуваного рішення, є особою, що страждає на психічний розлад.

Разом з тим, суд не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки з доданих ОСОБА_1 доказів неможливо достеменно встановити, що особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є саме тією особою, який має статус свідка у даній справі.

Таким чином, на підставі викладеного, доводи ОСОБА_1 , що наявний у справі відеозапис є неналежним доказом, оскільки не підтверджує факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, є обґрунтованими.

Отже, вказаний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кравець