Справа № 644/9062/21
Провадження № 3/644/2050/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 листопада 2021 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Клименко А.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховного Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює на посаді заступника начальника Управління соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, що розташовано за адресою: вулиця Біблика, будинок 6, в м. Харкові, - за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 212-3 КУпАП: справа № 644/9062/21, провадження № 3/644/2050/21; справа № 644/9065/21, провадження № 3/644/2052/21; справа № 644/9069/21, провадження № 3/644/2054/21, справа № 644/9072/21, провадження № 3/644/2056/21.

Постановою суду від 29.09.2021 вказані матеріали об`єднані в одне провадження.

Судом встановлено, що на розгляді у Відділі регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховного Ради України з прав людини перебували звернення ОСОБА_2 від 19.08.2021, від 23.08.2021, та два звернення від 27.08.2021 щодо порушення посадовими особами Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради його права на інформацію, а саме в серпні 2021 року ним було подано до Управління запити про надання інформації про загальну суму бюджетних коштів, що була виплачена у вигляді премії за липень 2020 року начальнику Управління соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради ОСОБА_3 та заступнику начальника Управління ОСОБА_1 , за серпень 2020 року та за вересень 2020 року заступнику начальника Управління ОСОБА_1 . При поданні запиту заявник посилався на Закон України «Про доступ до публічної інформації», але, листами від 11.08.2021 за № С-49/0/21/4-07, № С-52/0/21/4-07 та від 20.08.2021 року за №С-59/0/21/4-07, № С-60/0/21/4-07 за підписом заступника начальника Управління Макарук І.С., запитувана інформація надана не була.

Листами за №10-29/6790/4-01/21, №10-29/6791/4-01/21, №10-29/6792/4-01/21 та №10-29/6793/4-01/21 від 15.09.2021 Управління соціального захисту на запит Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховного Ради України з прав людини щодо проведення перевірки звернення ОСОБА_2 було повідомлено, що відповідь на запит надана з дотримання вимог положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням приписів Закону України «Про захист персональних даних та Рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1, абзацу 2 ч. 3 ст. 5, ч. 5 ст. 6, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист персональних даних», оскільки Управління є органом місцевого самоврядування, а виплата заробітної плати та інших коштів здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету України, запитувана ОСОБА_2 інформація становить суспільний інтерес, відповідно є публічною та має надаватись органом в порядку, передбаченому Законом. Таким чином, доступ до інформації щодо володіння, користування чи розпорядження державним комунальним майном (коштами), про використання, розпорядження бюджетними коштами та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали ці кошти або майно не може бути обмежено відповідно до закону. Обмеження доступу до такої інформації можливе лише в інтересах національної безпеки, оборони, розслідування чи запобігання злочину з дотриманням частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Пунктом 6 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також, у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації та оновлювати оприлюднену інформацію.

Враховуючи наведені обставини, в діях заступника начальника Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, який полягає в ненаданні заявнику інформації про загальну суму бюджетних коштів, що була виплачена у вигляді премії за липень 2020 року начальнику Управління соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради ОСОБА_3 та заступнику начальника Управління ОСОБА_1 , за серпень 2020 року та за вересень 2020 року заступнику начальника Управління ОСОБА_1 .

Зазначено, що правопорушення вчинено 21.09.2021, 22.09.2021, 23.09.2021 за місцем роботи ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, подала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, надала письмові пояснення за складеними протоколами, в яких зазначала, що протоколи складено з порушеннями вимог діючого законодавства, а саме, в матеріалах відсутні дані про те, що їй було роз`яснено її процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, у протоколах зазначено, що правопорушником є заступник начальника Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району ХМР, але не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, не зазначено анкетні дані, не вказана дата народження, адреса місця реєстрації або адреса фактичного проживання. В порушення Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 № 3/02-15, відсутні фактичні дані про ознайомлення її з матеріалами, з положеннями вимог ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, також відсутні дані про її ухилення від такого ознайомлення. Не було їй запропоновано дати пояснення чи зауваження з приводу складеного протоколу. Також, в порушення вимог п. 2. 8, 2. 9, 2. 12 Порядку, з протоколами її ознайомлено не було, її особистий підпис в протоколах відсутній. Окрім того, зазначала, що заявнику надавались відповіді за його зверненнями та копії розрахункових листів начальника Управління та заступника начальника Управління за періоди щодо яких надходили запити, а доступ до персональних даних третій особі не надається, якщо зазначена особа відмовляється взяти на себе зобов`язання щодо забезпечення виконання вимог цього закону або неспроможна її забезпечити, а саме вимоги щодо нерозголошення персональних даних. Просила закрити адміністративну справу у зв`язку із порушеннями під час складання протоколу та відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілим ОСОБА_2 подано до суду клопотання, у якому він просив визнати винною ОСОБА_1 у вчинені правопорушень, передбачених ч.2 ст.212-3 КУпАП, врахувати, що такі порушення з боку керівництва Управління мають масовий характер, за порушення ОСОБА_1 вже притягалася до відповідальності, додавав копії постанов суду, що набрали законної сили, звертав увагу на те, що дані матеріали є ідентичними, і у справі є обставина, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , а саме, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Вислухавши потерпілого, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, суд дійшов наступних висновків…

Частиною 2 статті 212-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 № 3/02-15, затверджено Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, який визначає механізм складання уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - уповноважені особи) протоколів про адміністративні правопорушення, що передбачені статтями 188-39, 188-40 та 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Уповноваженого Верховної ради з прав людини» парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений), який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.11 даного Закону Уповноважений має право призначати своїх представників у межах виділених коштів, затверджених Верховною Радою України. Відповідно до ст.1 Положення про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Представник) є посадовими особами, яким з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина делегуються визначені повноваження Уповноваженого та на яких розповсюджуються гарантії забезпечення діяльності Уповноваженого. Відповідно до п. 6,7 Положення представник Уповноваженого має право відповідно до норм адміністративного законодавства та з передбачених законодавством підстав складати протоколи про адміністративні правопорушення. Протокол складений уповноваженою посадовою особою Бережним Р.М., головним спеціалістом Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини. Його повноваження підтверджуються копією Доручення, копією посвідчення, тобто, протокол складений уповноваженою особою.

Відповідно до п. 2. 3 Порядку в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дату i місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреса потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженого із заявою про вжиття заходів реагування, із змісту якої вбачається, що ним 04.08.2021, 05.08.2021, 13.08.2021 подано запити на інформацію, в порядку ЗУ «Про доступ до публічної інформації» до приймальні УПСЗН адміністрації Індустріального району Харківської міської ради з проханням надати інформацію, в якій зазначити суму бюджетних грошових коштів, всього, які були виплачені у вигляді премії за липень 2021 року начальнику Управління ОСОБА_3 та заступнику начальника Управління ОСОБА_1 за липень 2021 року, серпень та вересень 2020 року у відношенні заступника начальника Управління ОСОБА_1 .

На свої звернення 11.08.2021 та 20.08.2021 року заявник отримав письмові відповіді за № С-49/0/21/4-07, №С-52/0/21/4-07, № С-59/0/21/4-07 та № С-60/0/21/4-07 за підписом заступника начальника Управління Макарук І.С., які містили посилання на те, що запитувана інформація є конфіденційною та перебуває під захистом Закону України «Про захист персональних даних» і фактично відмовлено у наданні цієї інформації. Заявник вважав, що мало місце необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, не надання відповіді на запит, неправомірна відмова у надання інформації, що наявні підстави для вжиття заходів та притягнення особи, яка надала вказані відповіді на запити, до відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Судом було досліджено зміст поданих запитів на інформацію ОСОБА_2 . За запитами заявник просив надати інформацію щодо суми бюджетних грошових коштів, які були виплачені у вигляді премії за липень 2021 року начальнику Управління Сушковій О.М. та заступнику начальника Управління Макарук І.С., за серпень 2020 року та за вересень 2020 року тільки заступнику начальника Управління ОСОБА_1 . Згідно відповідей від 11.08.2021 та від 20.08.2021, заявнику було надано копії розрахункових листів начальника Управління за липень 2021 року, та заступника начальника Управління за липень 2021 року, за серпень 2020 року та за вересень 2020 року, в яких міститься частково запитувана інформація, а також роз`яснено, що запитувана інформація про суму коштів, яка була виплачена у вигляді премії, містить характер персональних даних та є інформацією доступ до якої обмежено, а тому, запропоновано заявнику подати запит з дотриманням приписів Закону України «Про захист персональних даних». До відповіді було надано копії розрахункових листів з даними про нарахування премій. Відповіді були надані за підписом заступника начальника Управління з соціальних питань Макарук І.С.

В ході розгляду звернення ОСОБА_2 до Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховного Ради України з прав людини на запити відділу, надійшли повідомлення УПСЗН адміністрації Індустріального району ХМР від 15.09.2021 року за № 10-29/6790/4-01/21, № 10-29/6791/4-01/21, № 10-29/6792/4-01/21 та № 10-29/6793/4-01/21, в яких міститься інформація про те, що ОСОБА_2 не відмовлено в наданні запитуваної інформації та надано копію документів, в яких частково міститься запитувана інформація та повідомлено, що його запити будуть розглянуті в разі забезпечення виконання вимог Закону України «Про захист персональних даних». Оформленого належним чином запиту від ОСОБА_2 не надходило.

Суд не погоджується із доводами ОСОБА_1 щодо порушення Порядку при оформленні протоколів, оскільки, в даному випадку, і них є посилання на те, що особа, стосовно якої вирішувалося питання про притягнення до адміністративної відповідальності, за викликом не з`явилась. В листі, що був направлений відділом 08.09.2021 року на адресу заступника Начальника Управління Макарук І.С., зазначено, що 21.09.2021, 22.09.2021 та 23.09.2021 в приміщенні громадської приймальні буде відбуватись розгляд матеріалів справи з метою встановлення або відсутності ознак складу адміністративного правопорушення за ст. 212-3 КУпАП. Роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, проінформовано, що у разі відсутності ОСОБА_1 , розгляд матеріалів буде проведений за її відсутності, та у разі встановлення в її діях складу адміністративного правопорушення другий примірник складеного протоколу буде направлений на її адресу. Вказані листи були отримані ОСОБА_1 , про що свідчать відповіді від 15.09.2021, у яких викладені її позиції щодо звернень ОСОБА_2 . Враховуючи неявку особи за викликом, протокол був складений за її відсутності, в протоколі зазначено відомості про особу згідно до даних, що наявні у відповіді.

Копії зазначених протоколів про адміністративні правопорушення з додатками направлені на адресу заступника Начальника Управління Макарук І.С. За даними Укрпошти листи за відповідними трекерами вручені 23.09.2021 та 25.09.2021, тобто, строк та порядок направлення протоколу дотриманий.

Вирішуючи питання по суті викладених у протоколі правопорушень, суд виходить з наступного…

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена у статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. До публічної інформації належить не тільки інформація, яка створена самостійно суб`єктами владних повноважень, а й інша інформація, створена спільно з іншими особами. Навіть якщо інформація не була отримана чи створена в процесі виконання обов`язків суб`єкта владних повноважень, але знаходиться у його володінні, така інформація також є публічною і доступ до неї регулюється положеннями Закону. Тобто, публічною є вся інформація, якою володіє суб`єкт владних повноважень та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 даного Закону передбачено перелік підстав для відмови у наданні інформації, який є вичерпним. Так, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради є державним органом, а виплата заробітної плати та інших коштів, в тому числі премії, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тобто, вбачається, що запитувана інформація (копії документів) становить суспільний інтерес, відповідно є публічною та має надаватись органом в порядку, передбаченому Законом. Вказані положення кореспондуються із абзацом другим частини третьої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», якою встановлено, що не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, доступ до інформації щодо володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном (коштами), про використання, розпорядження бюджетними коштами та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали ці кошти або майно не може бути обмежено відповідно до закону. Обмеження доступу до такої інформації можливе лише в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням частини 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною 7 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. В такому випадку, копія документа повинна надаватись у звичайному порядку, тому інформація, доступ до якої обмежено, вилучається шляхом ретушування або іншим способом на вибір розпорядника інформації.

Як вбачається із змісту протоколів, які в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами, та оцінюється судом в сукупності із іншими доказами по справі, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме, допустила порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка полягає в тому, що заявнику ОСОБА_2 не було надано інформацію про загальну суму бюджетних коштів, що була виплачена у вигляді премії за серпень та за вересень 2020 року заступнику начальника Управління Макарук І.С.

Суд вважає, що інформація за запитом не була надана в повному обсязі, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні копіями заяв ОСОБА_2 , копіями відповіді на них за підписом ОСОБА_1 . Тому, в діях ОСОБА_1 щодо ненадання відповіді на запити від 04.08.2021 та від 05.08.2021 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Суд не вбачає у справі обставини, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , а саме: повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, оскільки з наданих потерпілим копій постанов по справам про аналогічні адміністративні правопорушення у відношенніОСОБА_1 вбачається, що адміністративні стягнення на неї були накладені 17.08.2021, тобто вже після надання нею відповідей на запити потерпілого, які останній отримав 11.08.2021.

Суд при накладенні стягнення, керуючись ст. ст. 33-35 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за сукупністю вчинених адміністративних правопорушень в межах санкції ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Стосовно протоколів про адміністративні правопорушення від 23.09.2021 щодо ненадання інформації про загальну суму бюджетних коштів, що була виплачена у виді премії за липень 2020 року начальнику Управління Сушковій О.М. та заступнику начальника Управління Макарук І.С. суд зазначає наступне...

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зробив висновок, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 звертався із запитами щодо надання йому інформації про суму бюджетних коштів, що були виплачені начальнику Управління ОСОБА_3 та заступнику начальника Управління ОСОБА_1 за липень 2021 року.

В той же час у протоколах про адміністративні правопорушення від 23.09.2021 фабула адміністративного правопорушення відображає зовсім інші обставини правопорушення, а саме, не надання ОСОБА_1 інформації на запити ОСОБА_2 про загальну суму бюджетних коштів, що була виплачена у вигляді премії за липень 2020 року заступнику начальника Управління соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради Макарук І.С. і начальнику Управління соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради ОСОБА_3 за липень 2020 року, але зазначені обставини матеріалами справи не підтверджені, запити ОСОБА_2 про надання йому вищевказаної інформації за липень 2020 року в матеріалах справи - відсутні.

За таких обставин протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 від 23.09.2021, без підтвердження іншими доказами, не є достатніми доказами правопорушення, і тому суд дійшов висновку про необхідність закриття справи за цими епізодами у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 40-1, ч. 2 ст. 212-3, п. 1 ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 по епізодам не надання інформації на запити ОСОБА_2 стосовно надання інформації про загальну суму бюджетних коштів, що була виплачена у вигляді премії за липень 2020 року заступнику начальника Управління соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради Макарук І.С. і начальнику Управління соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради ОСОБА_3 , - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, по епізодам не надання інформації на запити ОСОБА_2 від 04.08.2021 та 05.08.2021, та накласти на неї адміністративне стягнення за їх вчинення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд, який виніс постанову.

Суддя Клименко А. М.