Справа № 212/9830/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2021 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ВІДДІЛЕННЯ ПОЛІЦІЇ № 3 ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, адміністратор ФОП « ОСОБА_2 », місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 831711 від 23 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 23.10.2021 року о 10.10 годині, знаходячись на робочому місці у магазині «FOX» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. вул. Десантна, 15, будучи адміністратором, не наклеїла розмежувальних маркувань місця для перебування в приміщенні магазину, чим порушила абзац 1 п.п.9 п.2-3, п.3, п.3-5 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, своїми діями скоїла адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 надала у суді пояснення у яких зазначила, що провину не визнає.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Крім того, за правилами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, показаннями свідків.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП інспектором не додано жодних належних та допустимих доказів та в ньому не зазначено жодних свідків цього правопорушення, не долучено відеофіксації вчинення правопорушення. Рапорт працівника поліції не є беззаперечним доказом скоєння або фіксування правопорушення.
На фото доданих до протоколу наявні розмежувальні маркування, посилання, що вони відповідабть нормативній відстані жодними належними доказами (зокрема вимірюваннями не підтверджено).
Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тому, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 247 ч. 1 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП України повинна бути закрита за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 279, 280 , 283, 284 ч.1 п. 3 КУпАП,-
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: І. Б. Чайкін