Справа № 594/64/21
Провадження № 3/594/52/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від заступника начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, продавця магазину «Жук»,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №717354 від 09 січня 2021 року, 09 січня 2021 року о 11 год. 22 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , яка перебувала на робочому місці, як продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснила продаж двох флешок до мобільного телефону на 528 гривень, чим порушила п.п.4 п.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, про час і місце судового розгляду була належним чином повідомленою, що у відповідності до вимог ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

ОСОБА_1 у поданих до суду 18 січня 2021 року письмових поясненнях вину у вчиненому не визнала. Пояснила, що 09 січня 2021 року перебувала на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_3 . Близько 11.20 год. до неї у магазин зайшов працівник поліції та повідомив, що вона порушує пп.4 п.3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, на що вона пояснила представнику поліції, що їй відомі заборони, вказані в згаданій ним постанові, до того ж магазин працює виключно здійснюючи торгівлю засобами зв`язку, а саме мобільними телефонами, надаючи фінансові послуги з розповсюдження електронних грошей через систему Глобалмані та здійснює торгівлю з використанням адресної доставки товарів, тобто працює, як пункт видачі товарів замовлених на сайті інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Зазначила, що працює на посаді продавця непродовольчих товарів і не є уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук», а є лише його найманим працівником, єдиною функцією якого є продаж непродовольчих товарів і вона виконує усі розпорядження свого директора. Однак, працівником поліції відносно неї був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення АПР18 №717354 від 09 січня 2021 року, проте вважає, що даний протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, а у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.44-3 КУпАП. Посилається на те, що п.п.4 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 із змінами згідно Постанови № 9 від 05.01.2021 передбачено додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом. 09 січня 2021 року ТзОВ «Мобіжук», здійснювало діяльність з продажу засобів зв`язку (є основним видом діяльності), господарську діяльність з надання фінансових послуг, а також торгівельну діяльності із здійснення адресної доставки замовлень, а також, як агент об`єкта поштового зв`язку-Торговий дім «МІСТ ЕКСПРЕС».

Правомірність діяльності ТзОВ «Мобіжук», у згаданий вище період, підтверджується договором № АРП0411 від 29.11.2019, укладеним між ТзОВ «ГЛОБАЛМАНІ», AT «БАНК АЛЬЯНС» та ТзОВ «Мобіжук», предметом якого є взаємовідносини між сторонами договору з розповсюдження, щодо їх взаємних прав та обов`язків при здійсненні операцій з електронними грошима. Тобто ТзОВ «Мобіжук» надає фінансові послуги з розповсюдження електронних грошей. ТОВ «Мобіжук» - як агент з розповсюдження електронних грошей, внесений у відповідний реєстр Національного банку України, як комерційний агент, що має право здійснювати фінансові послуги. Щодо адресної доставки замовлень та діяльності об`єктів поштового зв`язку: між ТзОВ «Мобіжук» та ТзОВ «Торговий дім «МІСТ ЕКСПРЕС» укладено Агентський договір № 25/07/17 від 25.07.2017, відповідно до умов якого, ТзОВ «Мобіжук» надає ТзОВ «МІСТ ЕКСПРЕС» послуги з організації групових чи індивідуальних відправлень вантажів, а саме приймає вантажі для відправки по Україні та за кордон та здійснює їх зберігання до передачі «Торговий дім «МІСТ ЕКСПРЕС». Окрім того, ТзОВ «Мобіжук» у своїй власності має інтернет - магазин, де, відповідно, клієнти придбавають потрібний їм товар. Також зазначила, що вона не є суб`єктом господарювання і не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст.44-3 КУпАП, відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Пунктом 1 постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб Кабінет Міністрів України, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до п.п.4 п.3 вказаної постанови, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; торгівлі пальним; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом; виконання робіт із збирання і заготівлі відходів.

Отже, заборона здійснення діяльності стосується саме суб`єкта господарювання. В даному випадку суб`єкт адміністративного правопорушення є спеціальний.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи не містять інформації, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність.

Натомість, вказаний протокол містить відомості про те, що ОСОБА_1 працює продавцем магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не має належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КК України.

Керуючись ст.245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя: