Номер провадження: 33/813/1231/21
Номер справи місцевого суду: 522/7848/21
Головуючий у першій інстанції Лонський І.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на штраф у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн в дохід держави.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №145341, 16.04.2021 о 01 год. 00 хв. в м. Одесі, Старосінна площа, 15, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Тест пройдено за допомогою приладу Drager ARBL-0556 тесту №2781 в присутності двох свідків. Результат позитивний - 1,31 %, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не були належним чином досліджені матеріали, які були додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №145341 від 16.04.2021. ОСОБА_1 були надані суду пояснення з приводу того, що на момент складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він не керував транспортним засобом. ОСОБА_1 пройшов тест на Драгері 6810 двічі з використанням одного й того самого мундштука (що підтверджується відеозаписом 01388@132010). Не було досліджено судом й відеозаписів з місця події, які чітко вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Зокрема, пояснення свідка - ОСОБА_2 (який був водієм евакуатора) написані двома кульковими ручками різних кольорів. Чорним кольором була заповнена верхня частина пояснень працівниками патрульної поліції. Синім кольором були написані самі пояснення свідка, які по своєму змісту є ідентичними з показаннями свідка-2 - ОСОБА_3 . Останній абзац пояснень свідка також написаний чорним кольором «с моих слов записано верно», що не виключає того факту, що дані пояснення могли були надані не свідком - ОСОБА_2 , а написані представниками патрульної поліції, враховуючи їх упереджене ставлення до подій тієї ночі та особи ОСОБА_1 . Як наслідок, вважає недопустимим доказом письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , так як із змісту вказаних пояснень вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, що останнім не заперечується, проте, виклад у поясненнях свідка: «Від проходження у медзакладі відмовився» зроблено іншим кольором пасти, що дає сумнів у послідовності та коректності свідчень свідка. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутні лише при проходженні ОСОБА_1 перевірки на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер», однак не були свідками того, що ОСОБА_1 саме керував вищевказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відеозаписи, надані до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відеозаписи надані до суду працівниками патрульної поліції не є безперервними, а є короткими уривками, які не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Розгляд справи про адміністративне правопорушення №522/7848/20 відбувався без його фіксування технічними засобами, що є прямим порушенням п.6 ч.1 ст.129 КУ, ч.13 ст.10 КАС України, ст.ст. 280.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративного правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова суду повинна бути законною і обґрунтованою.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п.п.2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Доводи апеляційної скарги щодо недоведення факту керування транспортним засобом, неможна визнати обґрунтованими, оскільки відеофіксація автомобіля під час руху обов`язковою законом не передбачена. Факт керування автомобілем ОСОБА_1 підтверджується його запереченнями у справі, з яких видно, що до приїзду евакуатора та працівників поліції, він, перебуваючи у тверезому стані, 16.04.2021керував автомобілем та рухався по вулиці Водопроводній у м.Одесі, здійснюючи поворот направо у напрямку Старосінної площі, не врахував відстань від дорожнього покриття та тротуару, допустив наїзд на бордюр тротуару.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується змістом акту, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, та відеозаписів, поліцейські мали підстави пропонувати йому пройти огляд. Більш того, сам ОСОБА_1 підтверджував факт вживання ним алкоголю в цей день, що видно з його письмових пояснень. Викладене також вбачається з відеозапису.

Хоча за доводами скарги він вживав напої вже після того, як залишив автомобіль на місці пригоди, однак такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому до уваги не приймаються.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, пройшов такий огляд, результат якого - 1,31 проміле.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, роздруківку результату з приладу вимірювання ОСОБА_1 підписав без будь-яких застережень чи зауважень, тобто погодившись з правильністю фактів та обставин, зафіксованих у зазначених документах.

До матеріалів справи долучений відеозапис, який надає можливість дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. Тому посилання апелянта на відсутність безперервного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки апелянт не довів, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом спростовують його винуватість у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків, ставити під сумнів достовірність яких підстав не вбачається, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з іншими доказами у справі, а доводи апелянта про протилежне є непереконливими. Пояснення дійсно оформленні поліцейським зі слів свідків на бланку, в той же час, у поясненнях містяться засвідчені підписами свідків відомості про те, що пояснення з їх слів складені вірно, зауважень з приводу викладеного у поясненнях вони не надали.

Відсутність фіксації судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу нормами КУпАП як підстава для скасування постанови суду першої інстанції не передбачена, тому такі доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова