Справа № 404/2216/21
Номер провадження 3/404/905/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Загреба Ірина Віталіївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого Кіровоградський завод вагодозуючого обладнання технічний директор, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про реєстраційний номер ПП НОМЕР_1 ,

- за скоєння правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 18.03.2021 року об 10 год. 52 хв., у порушення п.2.3 (б), 12.1 ПДР України, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , по просп.Винниченко в сторону вул. Вокзальна в м. Кропивницький, та біля автозаправки «ОККО», що по просп. Винниченка, 1Б, не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку, не був уважним, та внаслідок чого здійснив наїзд на бардюр. В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками.

Крім того, ОСОБА_1 , 18.03.2021 року об 10 год. 52 хв., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , в м. Кропивницький по просп. Винниченка, 1Б.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27.04.2021 року дані справи об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. На номер мобільного телефону ОСОБА_1 надсилалось SMS-повідомлення з повісткою про виклик до суду у справі про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, яке доставлено ОСОБА_1 , 28.04.2021 р. о 11.33 год.

Частинною 1 ст.268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, добросовісність застосування якого входить до обов`язків судді, визначених статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, згідно з яким «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження». Вказаним рішенням встановлено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справах цивільної юрисдикції, а тому таке рішення не може за аналогією бути застосовано у кримінальних справах, оскільки відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Таким чином з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 прав судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи шляхом направлення судової повістки на відомий засіб мобільного зв`язку.

Враховуючи викладене, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Захисник, адвокат Лисенко Т.Р., яка повідомлялася про місце та час розгляду справи до суду не з`явилася, однак надала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з відрядженням. 23.04.2021 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Лисенко Т.Р. через канцелярію суду надала письмові заперечення, згідно з якими 18 березня 2021 року поліцейським сьомого взводу першої роти батальйону УГШ в Кіровоградські області ДПП сержантом поліції Гринів Ігорем Миколайовичем та поліцейським першого взводу першої роти батальйону УПП в Кіровоградські області ДПП капралом поліції Бреусом Валерієм Юрійовичем, об 11 год. 31 хв. та об 11 год. 35 хв., відповідно, були складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 ДПР18 №188937 за ст.124 КУпАП та ДПР18 №188936 за ч.І ст.130 КУпАП.

1) Як вбачається з протоколу ДПР18 №188937 про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, за версією поліцейського і 3 березня 2021 року о 10 год. 52 хв. громадянин ОСОБА_1 , керуючи т/з VOLKSWAGEN POLO номерний знак НОМЕР_3 рухався по проспекту Винниченка в сторону вул. Вокзальна та біля автозаправки «ОККО», ще по проспекту Винниченка, 16 не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не був уважним та внаслідок чого здійснив наїзд на бордюр внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, тобто водієм порушено пп. 2.3.6 та 12.і ПРД України, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У пунктах ПДР України порушення, яких інкримінують ОСОБА_1 зазначено:

- У п.2.3б Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися гід керування цим засобом у дорозі;

- У п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, і що мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст.ст..245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із врахуванням загального визначення поняття адміні страти змого правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у ферм: умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особі до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення до правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ц: дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, йде стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про ви:) еніпі речей і документів, а також іншими документами.

Положенням ст.124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п.26 Постанови Пленуму ВСУ №14 гід 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процес: руну на дороги, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майка має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою с майна, заподіяного внаслідок порушення учасником дорожнього руху ПДР України.

ОСОБА_1 абсолютно не згоден з викладеним у протоколі та вважає себе не винуватим, оскільки положенням ст.124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б підтвердили те, що ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, які ставляться йому в провину, а ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні схема місця ДІЛ, а ні відео з камер спостереження ТзОВ ОВ «ОККО - Драйв» не доводять факту порушення ПДР України, а доводять лише факт наїзду на бордюр, що не заперечується самим ОСОБА_1 , та жодним чином не доводять того, що ОСОБА_1 не обрав безпечної швидкості рух, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті того відбулося ДТП, а отже вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП не доведена належними та достатніми доказами, виходячи з наступного:

ОСОБА_1 , рухаючись на власному автомобілі, у вище зазначеному напрямку, неуклінно виконував вимоги ПДР України, а саме рухався з дозволеною швидкістю, був дуже уважним враховував дорожню обстановку, відповідно реагував на її зміну, не відволікався від керування у дорозі, контролював рух свого автомобіля.

Рухаючись по проспекту Винниченка ОСОБА_1 мав намір заїхати на автозаправну станцію аби поповнити бак пальним, тож заздалегідь увімкнув покажчик правого повороту, для того аби перестроїтись до правого ряду та підготуватись для повороту на автозаправку. Перед здійсненням даного маневру впевнився у його безпеці, через дзеркала заднього виду, та перестроївся до правого ряду.

Отже рухався у завданому напрямку із безпечною швидкістю та дорожньо-транспортна пригода сталась лише через неочікуване виникнення перешкоди для руху його транспортного засобу у вигляді безхатньої собаки, яка раптово вибігла на дорогу, ОСОБА_1 побачив її, швидко проаналізував дорожню обстановку та зрозумів, що екстрене гальмування не допоможе, а саме не дасть змоги уникнути наїзду на тварину, можливо забере її життя, а також можливі пошкодження автомобіля.

Тож на вимогу п.12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, достеменно знаючи дорожню обстановку позаду себе, оскільки за мить до того як з`явився пес на дорозі дивився у дзеркала заднього виду, прийняв єдине вірне рішення у даній ситуації - екстреного маневрування, в наслідок чого, заїжджаючи на автозаправку, здійснив наїзд на бордюр. Даний факт був заснятий камерою відеоспостереження ТзОВ «ОККО Драйв», відео додано до матеріалів справи та засвідчує лише факт наїзду на бордюр, а не домисли патрульних про нібито порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Перебуваючи у змішаних почуттях - радіючи, що зберіг життя і здоров`я тварині, та гніві, що в результаті цього його транспортний засіб отримав механічні пошкодження, ОСОБА_1 вийшов із автомобіля пересвідчився в тому, що ним не було спричинено пошкоджень іншим транспортним засобам, автомобільній дорозі, дорожнім спорудам чи іншому майну, зібрав обломки решітки радіатора власного авто, поклав їх у багажник. Вирішив не зволікаючи звернутись до сервісного центру, у якому придбав свій автомобіль, оскільки той знаходиться поряд, приблизно у двохстах метрах від місця події. Тож забрав з бардачка документи, а також фляжку з коньяком, яка лежала поряд, пішки попрямував до автоцентру «Порт-Олві». Дорогою, аби зняти нервову напругу, будучи достеменно впевненим, що за кермо того дня вже не сяде, оскільки зараз доручить майстрам займатися своїм авто, випив коньяку.

Прийшов до сервісного центру, переговорив з приводу свого автомобіля та пішов у зворотному напрямку. Він не встиг вийти з території ТОВ «Порт-Олві» як туди під`їхали два патрульні автомобілі, зупинили його, запитали чи не його автомобіль Volkswagen Polo знаходиться на автозаправці ОККО по проспекту Винниченка, 16. ОСОБА_1 відразу повідомив, що машина його, надав патрульним документи, які вони попросили, та погодився проїхати з ними. Патрульна машина, в якій був і мій підзахисний, заїхала на територію автозаправної станції ОККО близько 11:04 год.

Далі, як вбачається з відеофалів, які знаходяться в матеріалах справи, поліцейські перевірили страховий поліс та об 11:17 год. було запрошено двоє свідків та розпочато процедуру проходження огляду ОСОБА_2 на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», від якого він, доречи, не відмовлявся і чесно зазначив, що взивав спиртне.

Потім, об 11:31 год., як зазначено у протоколі ДПР18 №188937 про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП поліцейським сьомого взводу першої роти батальйону УПП в Кіровоградські області ДПП сержантом поліції Гринів Ігорем Миколайовичем нібито було складеного зазначений протокол, від підпису якого, за версією поліцейського, ОСОБА_1 відмовився.

Але ОСОБА_1 заперечує даний факт, та стверджує, що в його присутності у зазначений час не складалось будь-якого іншого протоколу відносно нього, окрім протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, та відповідно, він не відмовлявся від підпису того, чого не існувало. Аби підтвердити, чи спростувати даний факт, мною було надіслано адвокатські запити до ТзОВ «ОККО-Драйв» з проханням надати відеозаписи з усіх камер відеоспостереження автозаправної станції по проспекту Вінниченка, 1Б, в зону дії яких потрапила дана подія, за період з 10:50 год. до 12:00 год. за 18.03.2021 року; та Начальнику УПП в Кіровоградській області з проханням надати відеозаписи нагрудних відеокамер капрала ОСОБА_3 та сержанта ОСОБА_4 за 18 березня 2021 року з 10 год. 52 хв. до 13 год. 00 хв.

Копії даних запитів та відповіді на них додані до даного заперечення і прошу суд долучити їх у якості доказів у даній справі.

При дослідження відеозаписів з відеокамер, очевидно, що поліцейські та ОСОБА_1 близько 11:24 год. змінили своє місце знаходження, а саме перейшли від його автівки до патрульного автомобіля, який стояв поза зоною видимості камер автозаправки.

Тож очевидна необхідність відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, але дуже цікавою є та обставина, що у відповідь на адвокатський запит із проханням надати відеозаписи з 10 год. 52 хв. до 13 год. 00 хв, надані відеозаписи, які перериваються об 11:20 год. та знову розпочинаються лише о 12:15 год..

З назв відео файлів .mov, .mov, .mov, НОМЕР_4 .mov, .mov, .mov, .mov) чітко зрозуміло, що записи зазначеного, запрошеного мною, часу існували, але не надані, питання чому і що намагаються приховати.

Отже з невідомих причин не надано відео саме того моменту коли, нібито, було складено протокол відносно мого підзахисного ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП і коли він, буцімто, відмовився його підписувати, хоча на тих відеозаписах, які все ж таки надані УПП, ОСОБА_1 виконує всі вказівки патрульних.

Тож відеозаписи не містять відомостей, які внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема факту складання самого протоколу ДПР18 №188937 за ст.124 КУпАП, як вказано за адресою м. Кропивницький, проспект Винниченка, 16, об 11:31 год., не мають підтвердження порушення ОСОБА_1 ПДР України, а також не містять доказів, відмови від підпису не існуючого на той момент протоколу. Також у протоколі зазначено, що не має свідків, але на відео, що надано патрульними суду для розгляду справи 404/2216/21 бачимо, що поряд знаходилось багато людей, яким було цікаво, що відбувається і поліцейські могли залучити будь-кого з них у якості свідків, аби засвідчити факт відмови від підпису протоколу ОСОБА_1 , власне як вони це із легкістю зробили для складання протоколу ДПР 18 №18836 за ч.І ст. 130 КУпАП.

Згідно технічного опису у Додатоку 2 до «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» бланки протоколів про адміністративне правопорушення виготовляються друкарським способом, на бланках проставлено відповідні серію та номер, випускаються вони блоками по 20 шт., які скріплені між собою, тож дивним є і те, що протокол, який нібито складено раніше (об 11:31 год. ДПР18 №188937) має більший за порядком номер, а ніж той протокол, що складено пізніше (об 11:35 год. ДПР18 №188937). Тобто, з блоку протоколів дістали спочатку бланк, який закріплено у блоку знизу, цей момент також вносить розумні сумніви, що до правдивості відомостей зазначених в даному протоколі.

2) Як вбачається з протоколу ДПР 18 №188936 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складеного відносно ОСОБА_1 за версією поліцейських громадянин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Polo номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, тобто водієм порушено п.2.9.а ПРД України, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення - керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортного засобу.

Відповідно до положень ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Відповідно до п.27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи, а саме відеозаписів, вбачається, що працівники поліції безпосередньо не зупиняли транспортний засіб Volkswagen Polo номерний знак НОМЕР_2 та на місце події приїхали, коли вказаний транспортний засіб стояв на території автозаправної станції, а ОСОБА_1 в ньому не було. ОСОБА_1 в той час знаходився у сервісному центрі ТОВ «Порт-Олві».

Тобто, матеріали справи не містять жодного достатнього, переконливого та безсумнівного доказу, який би із достовірністю підтверджував, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. При цьому поліцейськими було з`ясовано, де та протягом якого часу перебував ОСОБА_1 , але вони не звернули на це уваги.

Отже, поліцейські звернулися до особи, яка певний час перебувала на вулиці, не керувала автомобілем, у зв`язку з чим поліцейські не могли надати ОСОБА_1 статус водія вказаного транспортного засобу.

На переконання захисту, саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без наявності будь-яких доказів його вчинення. Враховуючи встановлені обставини, пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння суперечила положенням раніше наведеного законодавства, оскільки ОСОБА_1 на момент приїзду працівників поліції знаходився навіть не поруч зі своїм автомобілем та не міг вважатися водієм вказаного транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться йому в провину, що виключає в його діях склад вказаного правопорушення. На таку особу не можуть поширюватися вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху та ставитись в провину їх порушення.

Таким чином із врахуванням того, що доведено достатніми і безсумнівними доказами (відеозаписами з нагрудних камер поліцейських) факт, що на момент надходженням пропозиції від працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не перебував у статусі водія, спростовує відповідні твердження у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою можна пояснити всю сукупність фактів - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачиться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Іrеlаnd v. the United Кіngdom), п. 161, Sегіеs А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавленій можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколах про адміністративні правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Оскільки обставини порушення Правил дорожнього руху, викладені в протоколі, поставлені під сумнів наявними доказами, не ґрунтуються на достатніх та достовірних доказах, витлумачивши усі сумніви у доведеності вини на користь ОСОБА_1 , просимо суд вважати їх такими, що не знайшли свого підтвердження.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах "Маlоfеуаva v. Russia" та "Каrеlіn V. Russia" суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, вважаю, що протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПРІ8 №188937 та ДПР18 №188936 від 18.03.2021 року не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та містять інформацію, яка не підтверджена належними доказами, тож вони не можуть бути предметом судового розгляду та не можуть бути використані судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Належним чином завірені документи, які підтверджують повноваження захисника, знаходяться у матеріалах справи.

Оригінали доданих документів, знаходяться у мене і будуть пред`явлені, за необхідності, в залі судових засідань. З урахуванням наведеного, просили долучити, у якості доказів по даній справі, відеозаписи надані у відповідь на адвокатські запити, що надійшли від Управління патрульної поліції, ТзОВ «ОККО-Драйв» та ТОЗ «Порт-Олві». Визнати ОСОБА_1 не винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити провадження, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Відтак, зважаючи на стислі строки розгляду даної категорії справ, вважаю необхідним її провести за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника.

Так, відповідно до вимог ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі ст.130 ч.1 КУпАП, відповідальність за цією нормою закону настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №188937 від 18.03.2021 р. та серії ДПР18 №188936 від 18.03.2021 р., схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією посвідчення водія, результатом алкотестеру "Драгер", а також письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відеозаписамиактом огялду на стан спяніння, у тому числі тими, які були надані начальником ВАП УПП в Кіровоградській області С. Шевченком на запит суду від 13.05.2021 року (за Вх.№18326), які підтверджують обставини встановлені у суді.

Позиція захисту щодо обставин події змінювалась неодноразово, про що свідчить відео, протокол та письмові заперечення захисту, однак це свідчить лише про намагання ухилитися від відповідальності. При цьому, матеріали адміністративної справи містять достатні, належні і допустимі докази як вчинення дорожньо-транспортної пригоди, так і підстави проходження огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, на який погодився ОСОБА_1 . Доводи захисту, що алкоголь було вжито після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не беру до уваги та розцінюю їх як намагання уникнути відповідальності.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.

Зважаючи на обставини вчиненого правопорушення, письмові матеріали справи, пояснення порушника, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, і він підлягає адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, та ст.124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Приймаючи до уваги положення ст.36 КУпАП накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 124, 130 ч.1, 283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

- за ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 454 гривень.

Роз`яснити порушникові, що відповідно до ст.307 ч.1, ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ст.307 ч.1 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда Загреба І.В.