ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2021 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н.,

розглянувши адміністративний матеріал №637/360/21 (3/637/197/21), який надійшов з ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м.Харкові, громадянка України, пенсіонерка, інд. код невідомий, проживає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на протязі 2020 року по теперішній час, ОСОБА_1 , за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасника судового процесу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать судові виклики ,поважної причини суду не повідомила.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Згідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Аналізуючи протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ( серія ВАБ від 156712, від 12 квітня 2021 року) вбачається ,що остання на протязі 2020 року по теперішній час, за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання. При цьому інформацію, якою самою діяльністю займалась ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не містить. З письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається ,що ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_1 ,, здійснювала продаж риби. При цьому ,ані протокол про притягнення до адміністративної відповідальності , ані додані до нього матеріали не містять інформації , яку рибу продавала остання , кому , коли саме ,не встановлено осіб кому такий продаж був здійснений , не вилучено предмету торгівлі. Також, протокол не містіть дати та часу скоєння правопорушення . Що суду ,надає підстав зробити висновок ,що протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Каге1іп v. Russia»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Частини 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Висновки суду.

За вище зазначених обставин, приходжу до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене провадження в справі слід закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Враховуючи положення ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, ст.247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

СУДДЯ