КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/4692/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Мустіпан Ольгою Володимирівною, на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на нагрудну бодікамеру АА-00662. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Мустіпан О.В. подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не було з`ясовано всіх обставин справи, зокрема не взято до уваги відсутність доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, не було перевірено правильності складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому не зазначено від огляду на стан якого саме сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення, а також не було залучено свідків, в присутності яких повинно було бути запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Захисник Мустіпан О.В. наголошує й на тому, що ОСОБА_1 є громадянином Грузії, а працівники поліції в порушення його прав не роз`яснили йому права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не відібрали жодних пояснень.

В апеляційній скарзі вказує, що оскаржувана постанова була винесена без участі ОСОБА_1 , без його належного виклику на судове засідання, жодних смс-повідомлень він не отримував, повістка не містить адреси, а матеріали справи не містять доказів надсилання повістки ОСОБА_1 .

Так, Мустіпан О.В. зазначає, що про оскаржувану постанову суду стало відомо при зверненні до Сервісного центру МВС 28 вересня 2021 року, а 30 вересня 2021 року вона, як захисник ОСОБА_1 , ознайомилась з матеріалами справи, а тому апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 , адвоката Мустіпан О.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає .

Так, доводи захисника ОСОБА_1 - Мустіпан О.В. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд даної справи було призначено районним судом на 26 липня 2021 року й ОСОБА_1 було направлено судову повістку про виклик до суду (а.с.3).

Разом з тим, належних та допустимих доказів про вручення або не вручення зазначеної судової повістки ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Крім того, із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 26 липня 2021 року не був присутній під час винесення оскаржуваної постанови (а.с.4).

Відповідно до супровідного листа без дати, наявного в матеріалах справи, копію постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року було направлено ОСОБА_1 (а.с.5).

В подальшому, 30 вересня 2021 року захисник ОСОБА_1 - Мустіпан О.В. ознайомилась із матеріалами даної адміністративної справи й 06 жовтня 2021 року подала апеляційну скаргу (п.м.9-27).

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №206167 від 24 квітня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на нагрудну бодікамеру АА-00662. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- на відеозаписах із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП 24 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 , із яких вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосування спеціальних засобів так і від проходження огляду в медичному закладі.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що складений протокол про адміністративне правопорушення від 24 квітня 2021 року не містить відмітки про те від проходження на стан якого саме сп`яніння відмовився ОСОБА_1 апеляційним судом відхиляються, оскільки із вказаного протоколу вбачається, що в ньому чітко зазначено, що ОСОБА_1 обвинувачується у керування транспортних засобом саме в стані алкогольного сп`яніння та при цьому на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стані алкогольного сп`яніння відмовився. Матеріали справи не містять доказів того що працівниками поліції пропонувалося проходження іншого виду огляду.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог закону, а саме за відсутності двох свідків, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX було внесено зміни до частини 2 статті 266 КУпАП та викладено в наступній редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Вказаний закон набув чинності 17 березня 2021 року.

Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була необов`язкова участь свідків, оскільки працівники поліції використовували технічні засоби відеозапису, які було долучено до матеріалів справи.

Протокол підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Слід також відмітити, що зазначений протокол не містить письмових заперечень чи зауважень ОСОБА_1 .

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Мустіпан О.В. слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Мустіпан Ольгою Володимирівною , залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський