П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2021року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кіпчарський О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом можливого вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду зазначених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено наступне.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 403953, вбачається, що такий було складено 18.12.2020 року о 22 год. 19 хв. поліцейським 3 батальйону 2 роти 2 взводу УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Мазаєвим О.О.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 18.12.2020 року о 21 год. 50 хв. в м. Дніпро, житловий масив Тополь, 2, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України", затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечив повністю та пояснив, що жодного алкоголю чи наркотиків він не вживає. 18.12.2020 року ввечері він забирав свою тещу, з її співробітниками, з корпоративу та розвозив їх по домівках. В цей час він був зупинений працівниками поліції, які висунули йому вимогу щодо огляду його автомобіля. Він вказував, що це не законно, однак приховувати він не мав чого, а тому надав автомобіль для огляду. Він та всі пасажири вийшли з автомобіля, працівники поліції оглянули автомобіль, нічого не знайшли, однак почали вимагати від нього проїхати до медичного закладу з метою огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча попередньо зазначали, що після огляду автомобіля він зможе продовжити свій рух. Між ними, пасажирами та працівниками поліції почалась словесна перепалка, яка фактично переросла в конфлікт. В ході конфлікту він дійсно відмовився їхати із даними працівниками поліції до лікарні для огляду, однак не відмовлявся від огляду як такого. Після цього він самостійно поїхав до лікарні та пройшов відповідний огляд і тестування на стан наркотичного сп`яніння, в ході якого його тверезість підтвердилась.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративно караним діянням, що передбачає встановлену законом відповідальність

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане положення стосується не лише кримінальних проваджень, але й адміністративних правопорушень, які в контексті Європейської конвенції захисту прав та основоположних свобод також трактуються як невеликі злочини.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із наданого до протоколу відеозапису з місця зупинки ОСОБА_1 вбачається, що працівники поліції дійсно проводили огляд автомобіля яким він керував, а тому всі пасажири та сам ОСОБА_1 перебувала біля автомобіля. Між водієм, пасажирами та працівниками поліції дійсно виникла словесна перепалка, яка переросла в більш серйозний конфлікт.

Працівники поліції пропонували водію проїхати для огляду до медичного закладу, і такий спочатку погодився, потім втрутились пасажири, кудись телефонували, суперечка між учасниками продовжувала наростала.

Після телефонної розмови, пасажирка (зі слів підозрюваного його теща), вказувала, що ОСОБА_1 нікуди не поїде, водій та пасажири звинувачували працівників поліції в упередженості.

В подальшому ОСОБА_1 вказав працівникам поліції, що з ним не поїде для огляду, свою відмову вмотивовував, що не довіряє їм, оскільки вони його безпричинно зупинили, обіцяли, що лише оглянуть автомобіль, а після огляду почали вимагати проїхати до медичної установи.

Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 28.12.2020 року, вбачається, що огляд ОСОБА_2 з метою виявлення стану сп`яніння проводився 19.12.2020 року о 00 год. 00 хв., результат огляду негативний, тобто ознак сп`яніння не виявлено. Вказаний огляд проведений в проміжку часу, менше ніж 2 години з моменту зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції.

Судддя зазначає, що не зважаючи на конфлікту ситуацію, яка виникла між ОСОБА_2 , його пасажирами та працівниками поліції, останній все таки зобов`язаний проїхати на вимогу працівників до медичного закладу для огляду на встановлення стану можливого сп`яніння.

В той же час, за вищеописаної ситуації, ОСОБА_1 свою відмову аргументував недовірою саме працівникам поліції з якими виник конфлікт, однак міг проїхати для огляду з іншим екіпажем, чого йому забезпеченим не було.

Водночас, визначальною обставиною в даній ситуації, суддя вважає той факт, що все ж таки на момент зупинки працівниками поліції, ОСОБА_1 в стані сп`яніння не перебував, що підтверджено висновком тієї ж установи, куди б його доставили працівники поліції.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ч. 1 ст.130, ст.247, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О. М. Кіпчарський