Провадження №3/331/9/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження, які надійшов з Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, за протоколами серії ВАБ №282621 та серії ВАБ №282618 від 29.10.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює на посаді директора «НПФ Лінекс», що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.44-3, ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2020 року в провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М. надійшла справа про адміністративне правопорушення №331/4062/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення за №331/4061/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання справ про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та ч. 1 ст. 164 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зважаючи на те, що зазначені протоколи про адміністративне правопорушення складені щодо однієї й тієї ж особи, розглядаються судом одночасно, приходжу до висновку про доцільність об`єднати справи в одне провадження.

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 282618 від 29.10.2020 року 27.10.2020 року о 12-000 годин за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 проводила господарську діяльність передбачену КВЕД- 2010 клас 55.20, а саме: надання місць для переважно короткострокового проживання зазвичай на добовій або тижневій основі, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу серії ВАБ №282621 від 29.10.2020 року 27.10.2020 року о 17-10 годин за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 здійснювала діяльність, що надає послуги з розміщення, крім готелів передбачена КВЕД-2010 клас 55.20 (а саме костел), чим порушила п.п. 2 п. 14 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року зі змінами, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В судові засідання 23.11.2020, 09.12.2020, 24.12.2020, 13.01.2021 року ОСОБА_1 не з`явилась, неодноразово повідомлялась судом про слухання справи відносно неї належним чином, шляхом надіслання судових повісток на адресу, зазначену в протоколі.

Крім того, відомості про час розгляду справи оприлюднені на офіційному сайті Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, який є загальнодоступним. При цьому, ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративне правопорушення стосовно неї. Так, ОСОБА_1 була обізнана щодо вищевказаної події, їй було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення їй висувається обвинувачення, тому, зважаючи на це, вона мала реальну можливість та нагоду поцікавитись про стан та перебіг справи щодо неї або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд виходить з наступного.

Диспозиція частини першої статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за ряд правопорушень, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)

З огляду на це, службова особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення у викладі складу адміністративного правопорушення, повинна зазначити, яке саме порушення інкримінується особі, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно викладу адміністративного правопорушення, посадовою особою інкримінується ОСОБА_1 здійснення господарської діяльності без державної реєстрації у якості суб`єкта господарювання.

Однак, в матеріалах доданих до протоколу наявна виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЛІМЕКС» керівником якого зазначено ОСОБА_1 , , що здійснює діяльність за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 14-А.

Таким чином, письмовими доданими до протоколу про адмінстартивне правопорушення ВАБ 282618 встановлено, що за адресою вул.. Базарна 14-А, свою діяльність здійснює юридична особа ТОВ «НВФ «ЛІМЕКС», керівником якого є ОСОБА_1 , що спростовує наявність складу адміністративного правопорушення.

Доданий до матеріалів провадження Договір суборенди від 01.06.2019 року, укладений між ТОВ «НВФ «ЛІМЕКС» та фізичною особою ОСОБА_1 жодним чином не підтверджує здійснення особою господарської діяльності, оскільки мета суборенди визначена як «обслуговування бомбосховища». Інших даних, які б підтверджували здійснення господарської діяльності саме ОСОБА_1 як фізичною особою суду не надано.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Крім того, відповідно практики Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені норми на яких ґрунтуються засади судочинства у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд бере до уваги лише виклад адміністративного правопорушення, викладений у розділі протоколу «суть адміністративного правопорушення», і перевіряє його на відповідність складу, передбаченого нормою ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи відсутність об`єктивних та безсумнівних доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП не вбачається через відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо епізоду вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст.44-3КУпАП адміністративне правопорушення полягає, зокрема, в порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною нормою і відсилає до правил та обмежень, що визначаються іншими нормативно-правовими актами, зокрема ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», та прийнятих на його виконання підзаконних нормативно-правових актів.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Станом на 22.11.2020 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами, установленою з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Пунктом 14 п.п. 2 Постанови КМУ №641 встановлено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого та жовтого рівня епідемічної небезпеки, забороняється: діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, крім готелів.

Згідно протоколу від 16.10.2020 р. №44 позачергового засідання місцевої комісії з питань ТЕБ і НС м. Запоріжжя, згідно з яким на території м. Запоріжжя з 00 годин 26 жовтня 2020 р. встановлено «ПОМАРАНЧЕВИЙ» рівень епідеміологічної безпеки.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів доданих до нього ОСОБА_1 27.10.2020 р. здійснювала діяльність закладу, що надає послуги з розміщення, крім готелів.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП підтверджується наданим протоколом серії ВАБ №282621 від 29.10.2020 року, рапортом лейтенанта поліції ДОП Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області А. Гераскіної, який узгоджується із протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 ; протоколом огляду місця події від 27.10.2020 р., де слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області проводить огляд місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 14-А, в подальшому опитує свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в своїх письмових поясненнях вказують на те, що вони були присутні при виявленні чоловіка, який проживає в хостелі безпритомним; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка визнавала вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснила, що не знала про заборону ведення господарської діяльності щодо костелів; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Лімекс» зареєстрована за підприємцем ОСОБА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно ст.41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні Кодексом про адміністративні правопорушення України, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, дослідивши всебічно протокол про адміністративне правопорушення, матеріали додані до нього, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Сплаті у відповідності до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі встановленому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, через відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч) 00 коп.

Реквізити для оплати штрафу: Одержувач: УК в Олександ. районі м. Зап. 21081100, ; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA0008003; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири)гривні 00копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя продовж 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Кольц Д.М.