Справа № 204/7897/21
Провадження № 3/204/3580/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо ідентифікаційного номера відсутні,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 03.10.2021 року о 19 год. 00 хв., у м. Дніпро по вул. Наримська, буд. 80, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Lexus RX 350», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав в повному обсязі, просив суд закрити провадження у справі та пояснив, що 03.10.2021 року він дійсно перебував в автомобілі та поблизу нього (вивантажував яблука з автомобіля), автомобіль стояв нерухомо по вул. Наримська, 80 у м. Дніпро. У матеріалах справи відсутні докази вчинення ним правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, виходячи з наступних підстав.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Судом в судовому засіданні досліджено відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з дослідженого відеозапису вбачається, що особа, ОСОБА_1 під час увімкнення боді камери поліцейського знаходився біля автомобіля, який знаходився у нерухомому стані з вимкненим двигуном, та пояснив, що він вивантажує яблука з автомобіля, ним не керував.

Крім того, суд звертає увагу, що відеозапис, який надано суду в якості доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, один з працівників поліції в ході розмови з ОСОБА_1 чітко вказав на те, що дійсно, при їх приїзді автомобіль знаходиться у нерухомому стані та працівники поліції не бачили, як ОСОБА_1 керував автомобілем.

Таким чином, відеозапис з боді-камер поліцейських не є таким який підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Досліджені судом письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд не може прийняти в якості належних та допустимих доказів, так як зазначені письмові пояснення свідків не відповідають критерію належності доказів. Так, з досліджених письмових пояснень не можливо встановити, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. У поясненнях свідків не зазначено, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, чи були підстави вважати, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд звертає увагу, що пояснення свідків відібрані з порушенням вимог Закону, так як у поясненнях не міститься відомостей на підставі якого документа було засвідчено особу, яка була запрошена в якості свідка. У зв`язку з зазначеним суд не може визнати вказані пояснення свідків, належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні досліджено рапорт інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Коптіль О., відповідно до якого за адресою: м. Дніпро, вул. Наримська, 80 було виявлено автомобіль. Біля автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який повідомив, що він є водієм автомобіля та на ньому приїхав, знаходиться біля автомобіля, так як вивантажує свої речі. В ході спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на місці водій погодився пройти тест на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат тесту 1,57 проміле.

Однак, оцінивши даний доказ з точки зору його належності та допустимості, суд приходить до висновку, що він не є таким, який підтверджує наявність об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , так як у протоколі зазначено, що працівники поліції під`їхали до автомобіля, який стояв, біля якого знаходився ОСОБА_1 , а тому даним доказом не підтверджено керування особою автомобілем.

Крім того, в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, при цьому суд звертає увагу, що відповідно до рапорта інспектора, працівники поліції під`їхали до автомобіля ОСОБА_1 , з метою перевірки інформації вказаної свідками, про те, що ОСОБА_1 керує автомобілем у стані сп`яніння, однак такі пояснення свідків до матеріалів справи не долучені.

Досліджуючи в судовому засіданні результат тесту приладу «Драгер» «Alcotest 7510», відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що даний доказ не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, так як фактичне перебування у стані алкогольного сп`яніння біля автомобіля, який знаходиться у нерухомому стані не доводить факту керування особою транспортним засобом, та відповідно наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин, а саме наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази відсторонення водія від керування транспортним засобом, а також вилучення у нього посвідчення водія, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в невиконанні співробітниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч вимог Закону, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.130,213,221,п.1ст.247,248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.Ю. Мащук