ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Корабельного відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 20.11.2020 р. о 12:45 годині за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе на першому поверсі приміщення у громадській будівлі ТЦ «Європорт» перебувала без вдягнутого засобу індивідуального захисту, а саме без маски чи респіратора, що закриває ніс та рот, в тому числі виготовленої самостійно, чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова №641).

У діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ), а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду надала заяву про перенесення розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на викладене, а також те, що ОСОБА_1 тричі було подано заяви про відкладення розгляду справи, однак підтверджуючих доказів про поважність причин неявки не було надано, суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №092562 від 20.11.2020 р., за змістом якого встановлено дату та час (20.11.2020 р. о 12:45 годині), місце (на першому поверсі приміщення у громадській будівлі ТЦ «Європорт» за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе) та обставини (перебувала у громадській будівлі без вдягнутого засобу індивідуального захисту маски чи респіратора, що закриває ніс та рот) вчиненого порушення, а також визначено, що ОСОБА_1 допущено порушення підпункту 1 п. 10 Постанови №641;

- копією фотознімку , на якому зображено жінку без маски.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ), полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 1 пункту 10 Постанови №641 (станом на 20.11.2020 р.) на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог підпункту 1 пункту 10 Постанови №641, якою не передбачено виключень у використанні засобів індивідуального захисту.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі Закон) фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а у випадках, передбачених законом, - за рахунок коштів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, а також коштів фізичних осіб.

Наведене дає можливість зробити висновок про те, що фінансування протиепідемічних заходів (до яких відноситься і обов`язок носити захисну маску) здійснюється не за рахунок фізичної особи, оскільки представник органу поліції мав би переконатись в забезпеченні ОСОБА_1 коштом державного або місцевого бюджету засобами індивідуального захисту, а саме: захисною маскою, проте з наявних у справі матеріалів не вбачається, що працівники поліції з`ясовували у ОСОБА_1 причини, через які вона перебувала у громадській будівлі без маски чи респіратора, чи забезпечена вона такими засобами, чи може їх придбати або виготовити самостійно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, судом враховано вимоги ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, оскільки діяння вчинене нею, будь-яких негативних наслідків не спричинило.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 22, 44-3, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ)відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяЛ. В. Валігурська