Справа №487/3998/19
Провадження №3-в/487/11/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.

за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області Нофенко І.Б. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021 року, начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області Нофенко І.Б. звернулась до суду з поданням яким просила про звільнення ОСОБА_2 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпроАП України.

В обґрунтування подання зазначила, що вищезазначена постанова перебуває на виконанні в Заводському РВФ ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області з 29.08.2019 року. З порядком та умовами відбування стягнення правопорушник не ознайомлений, оскільки за вказаною в постанові адресою не проживає, прийнятими заходами місце його проживання не встановлено. З огляду на викладене просила застосувати аналогію права, а саме положення ст. 80 КК України, та звільнити ОСОБА_2 відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із спливом 2-х річного строку.

У судовому засіданні начальник Заводського РВФ ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області Нофенко І.Б. подання підтримала та просила його задовольнити.

ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений шляхом направлення повістки на адресу, зазначену в матеріалах особової справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення №487/3998/19 та особової справи №30/2019, суд приходить до наступного.

За приписами ст.304 КпроАП України питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 305 КпроАП України, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КпроАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт строком 120 годин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 325-1 КпроАП України, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання нею законної сили.

Відповідно до ст. 298 КпроАП України постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ч.4 ст. 299 КпроАП України, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Вказана постанова перебуває на виконанні у Заводському РВФ ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області з 29.08.2019 року.

В порядку виконання постанови інспектором було здійснено Запит до Департаменту з надання адміністративних послуг миколаївської міської ради та отримано відповідь про те, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 На вказану адресу правопорушнику неодноразово направлялись Виклики до Заводського РВФ ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області, які були повернуті до центру за закінченням терміну зберігання.

З рапорту старшого інспектора Аногда І.А. від 08.04.2020 року та пояснень ОСОБА_3 від 08.04.2020 року вбачаються, що в результаті здійсненого виходу за адресою АДРЕСА_2 , було встановлено, що ОСОБА_2 за даною адресою не проживає, місцезнаходження його не відомо.

З рапорту старшого інспектора Аногда І.А. від 08.05.2020 року та пояснень ОСОБА_3 від 08.05.2020 року вбачаються, що в результаті здійсненого виходу за адресою АДРЕСА_2 , було встановлено, що ОСОБА_2 за даною адресою не проживає, місцезнаходження його не відомо.

Відповідно до Листів Начальника Заводського ВП ГУНП в Миколаївській обл. Маренчука В. від 10.07.2020 року за вих. №11315/5220 ОСОБА_2 з 17.07.2020 року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до відповіді начальника міського відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.12.2020 року за вих. №109-38/1385 в архіві відділу не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті, складеного на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді в.о. начальника Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи миколаївської обласної ради від 18.01.2021 року №116 труп ОСОБА_1 не зареєстровано.

З рапорту старшого інспектора Машталяр Н. від 12.03.2021 року вбачається, що в результаті здійсненого виходу за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 за вказаною адресою відсутній.

Положеннями п. 13.13 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затверджених наказом Мінюсту № 474/5 від 19 березня 2013 року(зі змінами ) (далі - Порядок), встановлено право уповноваженого органу з питань пробації звернутися до суду з поданням, про вирішення питань пов`язаних з виконанням постанови, у разі відсутності порушника за місцем свого постійного проживання, місце його перебування невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Таким чином, вказаним Порядком передбачено право на звернення до суду з зазначеним поданням у разі наявності сукупності факторів - відсутність порушника за місцем свого постійного проживання та наявність підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.

З урахуванням встановлених обставин, у контексті вказаних правових норм, суд приходить висновку, що крім відсутності, на даний час, порушника за місцем проживання, відсутні інші підстави, що унеможливлює виконання постанови суду.

При цьому, відсутність порушника за місцем свого проживання може бути тимчасовою та свідчити про ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень щодо звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а містить положення лише щодо застосування давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнення у разі їх несвоєчасного звернення до виконання органом (посадовою особою), який виніс таку постанову.

Відповідно до ст. 302 КпроАП України орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, а саме: видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Такий перелік обставин, внаслідок яких може бути припинено виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Іншого порядку припинення виконання постанови Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами 1-4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справив суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції»).

Також в рішенні у справі «Шмалько проти України» ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304,305 КпроАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області Нофенко І.Б. про звільнення ОСОБА_2 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільнокорисних робіт, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпроАП України відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Кузьменко