ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/981/19

провадження № 3-в/0285/83/21

09 листопада 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., з участю секретаря судового засідання Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

подання виконуючого обов`язки начальника Новоград-Волинського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області (далі Центр пробації)

щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Виконуючий обов`язки начальника Центру пробації повторно звернулась до суду з даним поданням, в якому просить вирішити питання щодо виконання постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/981/19 від 24.04.2019 відносно ОСОБА_1 , обґрунтовуючи тим, що за адресою, вказаною у постанові, останній не проживає, місце перебування його невідоме, що унеможливлює її виконання у встановлений законом термін.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2019 (далі Постанова) ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання 200 годин суспільно корисних робіт.

У чинному КУпАП відсутня норма права, яка б врегульовувала питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, проте вказані питання врегульовані чинним КК України, а тому приходжу до переконання про доцільність при розгляді даного подання застосувати аналогію права, застосувавши положення ст.80 КК України.

Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (п.1 ч.1 ст.80 ККУ).

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Існування в КК цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Загальними умовами, за яких особа звільняється від відбування покарання відповідно до ст.80 ККУ, є: 1) закінчення зазначених у ч.ч.1,3 ст.80 строків; 2) невчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; 3) неухилення засудженого від відбування покарання.

Початком перебігу строку давності є день набрання чинності обвинувальним вироком, який встановлюється кримінально-процесуальним законодавством.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування, покарання (ч.3 ст.80). Ухилення від відбування покарання - це умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Виходячи з вказаної норми закону, строки давності виконання покарання не можуть застосовуватися до осіб, які ухиляються від його відбування, та які не з`явились для відбування покарання або не були затримані у встановленому законом порядку.

Перед зверненням до суду з даним поданням, Центром пробації перевірялось місце знаходження ОСОБА_2 , зокрема витребовувались відомості з ІТТ №8, змедичних закладів, РАЦСу (про можливу зміну імені чи смерть). З повідомлення Новоград-Волинського МРВ ДВС Центрально-Західного МРУЮ стало відомо, що ОСОБА_1 було оголошено в розшук за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні №0001226 та заведено оперативно-розшукову справу від 16.02.2020, яку було припинено 01.07.2020, в зв`язку з встановленням місця перебування розшукуваного.

У квітні 2021 року місце знаходження ОСОБА_1 під час особистої телефонної розмови з ним було встановлено у Львівській області. Однак вказана інформація офіційно не підтвердилась (повідомлення Старосамбірського районного сектору ФДУ Центр пробації у Львівській області та довідки Стрілковської сільської ради від 22.04.2021).

Дії ОСОБА_1 , який постійно змінює місце проживання, повідомляє неправдиві відомості щодо місця свого проживання, є умисним ухиленням від відбування покарання.

Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо невчинення протягом останніх двох років ОСОБА_1 нового правопорушення чи злочину.

Аналіз ст.304 КУпАП, на які посилається Центр пробації, як на обставини, що унеможливлюють та ускладнюють виконання постанови передбачають, що виконанню не підлягають лише ті постанови, які не було звернуто до виконання саме органом, що її виносив, а не сам факт неможливості її виконання у тримісячний термін, органом на якій покладено функції з виконання постанов про накладення адміністративного стягнення. В той же час, питання пов`язані з виконанням постанови, дійсно вирішує орган, який її виніс, в даному випадку суд, який не вправі вносити будь-які зміни до її змісту з зазначених підстав, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Сам факт того, що фактичне місце проживання чи перебування порушника невідоме, не є підставою звернення до суду з поданням щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови, оскільки звернення до суду з вказаним поданням знаходиться в причинному зв`язку з наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Статтею 325-4 КУпАП передбачені наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт, де зазначено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, правових підстав для задоволення подання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного Постановою, немає.

Слід зазначити, що постановою суду від 05.05.2021 порушене начальником Центру пробації питання вже було вирішено. З того часу будь-які обставини не змінилися.

Керуючись статтями 23, 294, 299, 303, 304, 325-4 КУпАП, ст.80 КК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні подання начальника Новоград-Волинського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/981/19 від 24.04.2019, відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Літвин