Провадження №33/824/4878/2021 Доповідач Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 гривень 00 копійок.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12.12.2020 о 11:20 год. по вул. Овруцька, 21 в м. Києві керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «KIA», моделі «Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2021 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що про оскаржувану постанову він дізнався лише 18.06.2021 року, при зупинці його інспектором ВРПП Новомосковського РВП для перевірки документів. Інспектор йому повідомив, що відносно нього Шевченківським районним судом м. Києва винесена постанова про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 06 серпня 2021 року він надіслав заяву до Шевченківського районного суду м. Києва для отримання копії оскаржуваної постанови, яку отримав 06 жовтня 2021 року. Враховуючи вищевказане апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин.

ОСОБА_1 вказує, що на його думку постанова суду першої інстанції є незаконною, прийнятою за відсутності належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення саме ним, справу розглянуто без його повідомлення та не направлено копію постанови, чим порушено його право знати, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення і докази у справі, оскаржувати рішення у справі.

Апелянт зазначає, що в період з 21.01.2018 року по 31.09.2021 року він перебував в військовій частині НОМЕР_2 м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, оскільки проходив військову службу за контрактом, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 . В період з 13.09.2020 року по 17.09.2020 року перебував у відрядженні на території військової частини НОМЕР_4 м. Києві, а 19.09.2020 року ввечері у ОСОБА_1 були викрадені документи та водійське посвідчення. Для відновлення втраченого водійського посвідчення сплатив два штрафи, відповідно до виконавчих проваджень №64548398, №64548192 та отримав нове водійське посвідчення 07.12.2020 року. Саме на підставі загубленого посвідчення водія і встановлювалась особа ОСОБА_1 співробітниками патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Наразі апелянт має посвідчення водія від 07.12.2020 року.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що на дату вчинення адміністративного правопорушення він перебував на території військової частини НОМЕР_2 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою від 28.07.2021 року. Тобто останній ніяким чином не міг перебувати в цей день на вул. Овруцькій, 21 в м. Києві та керувати невідомим йому транспортним засобом.

Вказані обставини свідчать, на думку апелянта свідчать, що він 12 грудня 2020 року не керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «KIA», моделі «Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Овруцькій, 21 в м. Києві. Даним автомобілем керувала інша особа, яка надала працівникам поліції посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , яке втрачене.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постанови законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 06 жовтня 2021 року, тобто вже після закінчення строку на апеляційне оскарження, що підтверджується копією конверту та трекінгом поштового відправлення. Апеляційна скарга направлена до суду 13 жовтня 2021 року.

За таких обставин, та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю прямого умислу. Суб`єктом правопорушень, є водії транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол серії ДПР18 №144055 від 12.12.2020 року було складено щодо ОСОБА_1 за те, що він 12.12.2020 о 11:20 год. по вул. Овруцька, 21 в м. Києві керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «KIA», моделі «Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Особу ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 10.07.2019 року.

Розгляд справи в суді першої інстанції було проведено у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення посилаючись на доводи апеляційної скарги.

На підтвердження вказаних доводів до суду апеляційної інстанції було надано наступні докази.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи №3111 від 09 листопада 2020 року виданою Люхчанською сільською радою вбачається, що ОСОБА_1 з 09 листопада 2020 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії довідки № 295 від 28 липня 2021 року виданої Військовою частиною НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 12.12.2020 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , м. Новомосковськ, Дніпропетровської області.

Крім того, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що на ньому зафіксований не ОСОБА_1 , а інша невстановлена особа.

Таким чином, наведеними вище доказами спростовується висновок суду першої інстанції про те, що саме ОСОБА_1 12 грудня 2020 року о 11 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Овруцькій, 21, керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «KIA», моделі «Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагуют на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч.1 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджена зібраними у справі доказами, а самі докази не перевірені в повному обсязі місцевим судом та ретельно не досліджені.

Зокрема, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення та місцевим судом з достовірністю не встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважаються апеляційним судом обґрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст..294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду В.О. Габрієль