Справа № 130/1018/21
Провадження № 33/801/458/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КпАП України та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн на користь держави, а також стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях встановленого і належним чином доведеного складу адміністративного правопорушення. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що вона є особою з інвалідністю 3 групи, а тому не могла б вчинити, навіть якби хотіла, будь-якого насильства щодо колишнього чоловіка, який є фізично сильнішим, здоровим і працездатним.

Крім того апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови нею отримано 05 травня 2021 року .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала і просила задовольнити на умовах, викладених у ній. Пояснила, що в суді першої інстанції не було заслухано її пояснення, не з`ясовано дані про її особу, зокрема, про те, що вона є інвалідом ІІІ-ої групи, не звернуто уваги на ту обставину, що сварка з колишнім чоловіком була на ґрунті того, що останній прийшов додому п`яний і першим почав її ображати, а коли вона йому відповіла, викликав поліцію. Відповідний протокол було складено також щодо її колишнього чоловіка, але суд закрив провадження в справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях ознак психологічного насильства й дійшов висновку, що між ними відбулася звичайна сварка.

Потерпілий ОСОБА_2 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, так як в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували поважність причин його пропуску апелянтом. Наявна в матеріалах справи розписка про отримання копії оскаржуваної постанови підтверджує викладені апелянтом у заяві обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративною відповідальності або свідками тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 256 КпАП України встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КпАП України, є передчасним і необґрунтованим.

Так, в постанові суду першої інстанції не відображені пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, й не вказано, що вона відмовилася від надання пояснень суду, а лише зазначено, що в судовому засіданні вона свою вину у вчиненому не визнала.

Частина 1 статті 173-2 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесених, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування у разі його винесення.

За обставинами справи 13.04.2021 об 1 год. 14 хв. по прибуттю на місце виклику в АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчинили насильство в сім`ї один відносно одного (а.с. 1).

ОСОБА_1 пояснювала, що між нею та її колишнім чоловіком виникла сварка, під час якої вони почали ображати один одного нецензурною лайкою та погрожувати один одному, після чого він зателефонував в поліцію. ОСОБА_2 від надання пояснень відмовився.

Відтак за результатами виклику працівниками поліції складено протоколи про насильство в сім`ї як щодо ОСОБА_1 , так і щодо ОСОБА_2 , які спрямовано на розгляд Жмеринського міськрайсуду.

Крім того, працівником поліції складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 й заборонено їй в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою впродовж 5 діб (а.с. 3).

Відповідно до п. 14 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду не вказані конкретні негативні наслідки, до яких призвели дії ОСОБА_1 щодо колишнього чоловіка ОСОБА_2 , що виключає її відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КпАП України.

Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що ОСОБА_1 є жінкою та особою з інвалідністю ІІІ групи.

За таких обставин постанова Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 294 КпАП України, Суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року скасувати, а справу № 130/1018/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М .Стадник