1Справа № 335/5751/21 3/335/1368/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення від 29.04.2021 серії ВАБ № 5926877, складеному інспектором СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Данилевським С.А., порушується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у зв`язку з тим, що 10.04.2021 о 21:29 год. ОСОБА_1 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 184, без нагляду дорослих та впав з даху кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Відповідно до вимог пункту 2 статті 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду перевіряється, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, за вказаними вимогами, в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено: дата та місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи яка склала протокол, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 вказаним вимогам закону не відповідає.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Так, в протоколі зазначено, що був виявлений факт неналежного виконання батьківських обов`язків з боку ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , без нагляду дорослих та впав з даху кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено суті правопорушення, не конкретизовані об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення з посиланнями на конкретні фактичні обставини, не вказано в який спосіб ОСОБА_1 було порушено обов`язки щодо виховання дитини.

Таке формулювання обставин інкримінованого ОСОБА_1 діяння є неприпустимим, оскільки порушує права особи, відносно якої складається протокол, зокрема право знати, за які саме дії її притягують до адміністративної відповідальності.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено частину 2 статті 184 КУпАП, за якою ставиться питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Проте, до протоколу не додано завіреної належним чином копії постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 цієї статті, з відповідною відміткою про набрання нею законної сили, а у самому протоколі немає вказівки про повторність правопорушення.

Тобто, з наявного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому відсутня суть адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Вказані вище обставини свідчать про істотну невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, що унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених недоліків розгляд справи є неможливим.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Керуючись ст.ст. 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення України повернути до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова