Справа № 188/1535/21
Провадження № 3/188/804/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючої,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу, 29.10.2021 року о 15.10 год гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила сварку з співмешканцем гр. ОСОБА_2 ображала брутальною та нецензурною лайкою, чим вчинила психологічне насильство в сім`ї.

По даному правопорушенню складено протокол серії ВАБ № 814925 від 29.10.2021р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що прийшла додому з Дня народження у стані алкогольного сп`яніння, хотіла лягти спати, співмешканець почав виганяти її з хати. На її захист стала донька, але ОСОБА_2 застосував до її доньки фізичну силу. Поліцію викликала донька для захисту її, як матері, від свавілля співмешканця.

Крім того ОСОБА_1 підтвердила, що дійсно не бажала йти з хати, але

ОСОБА_2 ображав її і штовхав, у них дійсно була сварка, але насильства щодо ОСОБА_2 вона не вчиняла.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, письмове пояснення ОСОБА_3 , приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП виражається у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру.

Згідно з вимогами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Сварка та конфлікт не є психологічним насильством у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон), згідно змісту якого форма домашнього насильства включає словесні образи, які доводять постраждалого до стану емоційної невпевненості, втрати здатності захистити себе і можуть заподіяти або заподіяли шкоду психічному здоров`ю. Отже, психологічне насильство - це умисні дії, коли особа прагне спричинити шкоду, порушити права і свободи людини, а конфлікт (сварка) це взаємне з`ясування обставин без приниження честі і гідності.

Відповідно до матеріалів про адміністративне правопорушення, заяву до поліції написала ОСОБА_4 02.06.2005 року, дочка ОСОБА_1 , згідно пояснень, з метою захистити себе та свою матір від фізичного насильства ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 від дачі пояснень, керуючись ст.63 Коституції України, відмовився.

Під час розгляду матеріалів встановлено, жодного письмового доказу про вчинення ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 домашнього насильства, умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру до протоколу не долучено.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з усталеною практикою Суду (п.31 рішення ЄСПЛ у Справі «Швидка проти України» (Заява № 17888/12) , свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, є однією з важливих засад демократичного суспільства і однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції свобода вираження поглядів стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або несерйозні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства». Крім того, стаття 10 захищає не тільки зміст ідей і інформації, що виражаються, але і форму їх поширення (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справах «Обершлік проти Австрії (№ 1)» (Oberschlick v. Austria (no. 1)), від 23 травня 1991 року, п. 57, Series А № 204, та «Women On Waves та інші проти Португалії» («Women On Waves» and Others v. Portugal), заява № 31276/05, л. 29 та п. 30, від 3 лютого 2009 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна