КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/2527/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/6199/21

27 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року, якою визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Судом у постанові встановлено, що громадянка ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює на уроках, систематично запізнюється, конфліктує з вчителями та учнями, емоційно реагує на зауваження, використовує нецензурну лайку. Окрім того, 08.02.2021 року жбурляв у спину вчителя німецької мови картонні фішки, 16.02.2021 року в голову вчителя географії кинув порожню пластикову пляшку. Своїми діями ОСОБА_1 порушила ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 07 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАп України у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначала, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки в ньому не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме наявність конкретних обставин, які б вказували на невиконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього ОСОБА_2 та не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, вона ухилилася.

Вказувала на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП не з`ясував обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність її вини у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вважає, що докази, надані на підтвердження її вини у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення, доповідних записок, викликають сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка доводи апеляційної скарги підтримала, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 333679 від 01.04.2021 року; рапортом працівника поліції, поданням директора школи, характеристикою учня, доповідними записками вчителя та письмовими поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 184 КУпАП та необхідність накладення на неї стягнення у вигляді попередження, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстави для скасування постанови Оболонського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення, постанову Оболонського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року, якою визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова