Справа № 487/2158/21
Провадження № 3/487/858/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря: Попович В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «Вектор- А», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

за ст.124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.03.2021 року о 12:05 год. в м. Миколаєві, по вул. Пограничній, 53, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2101» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну підчас випередження не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «УАК УСВ-Б1» (державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ) під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження та було завдано матеріальних збитків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3-б, 13.3 ПДР України.

В подальшому, місце скоєння пригоди ОСОБА_1 залишив, чим порушив вимоги п. 2.3-б, 2.10-а ПДР України.

Після чого був зупинений патрульними, якими було встановлено, що 08.03.2021 року о 12:06 год. в м. Миколаєві по вул. Пограничній, 93, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова. У встановленому законом порядку в присутності двох свідків водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати до медичного закладу МОЦПЗ, на що водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні ДТП визнав в повному обсязі. Однак зазначив, що не мав наміру та не залишав місце ДТП, а лише здійснив обгін з метою подальшої зупинки. Провину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Зазначив, що відмовився проходити огляд на місці зупинки в зв`язку з переживанням захворіти на COVID-19 підчас його проходження. Окремо зазначив, що патрульні не пропонували йому проїхати до медичного закладу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КпроАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України (протокол серії ДПР18 №527589) суд виходить з наступного.

Статтею 124 КпроАП України передбачена відповідальність в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями п. 2.3 «б» ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 13.3 ПДР України регламентовано, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №527589, схемою місця ДТП від 08.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_3 від 08.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 від 08.03.2021 року, довідкою УПП в Миколаївській області від 09.03.2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. ст. 124, КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КпроАП України (протокол серії ДПР18 №527610) суд виходить з наступного.

Пунктом 2.10-а ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №527610, схемою ДТП від 08.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_3 від 08.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_4 від 08.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 від 08.03.2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. ст. 122-4 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпроАП України (протокол серії ДПР18 №527588) суд виходить з наступного.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Стаття 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 ч. ч. 2,3 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають, зокрема у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Огляд водія проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно розділу ІІ п.12, зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5ПДР України.

Наведене підтверджується належними та допустимим доказами які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№527588 від 08.03.2021 року, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, поясненнями ОСОБА_5 від 08.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_6 від 08.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 від 08.03.2021 року, довідкою від 09.03.2021 року.

Дотримання уповноваженим працівником УПП у м. Миколаєві процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який був досліджений під час судового засідання, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився.

Окрім того, з даного відео вбачається, що підчас складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.. 124, 122-4 КУпАП визнав в повному обсязі. Щодо залишення, місця ДТП повідомив патрульним, що побачив, що підчас випередження зачепив транспортний засіб, однак з огляду на те, що водій йому не посигналив, він продовжив їхати далі. До того ж, дане відео спростовує твердження ОСОБА_1 щодо того, що патрульними не було запропоновано йому проїхати до медичного закладу.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 було проігноровано положення п.2.5 ПДР України відповідно до яких встановлено безумовний обов`язок водіїв, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, для визначення стану алкогольного сп`яніння.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, яким внесено зміни до ст.130 КУпроАП, якою встановлювалась адміністративна відповідальність за Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналогічні дії за керування транспортним засобом було віднесено до кримінальної відповідальності, зокрема Кримінальний кодекс України доповнено ст.286-1.

Відповідно до частини 2 ст. 8 КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідальність за дії передбачені ч.1 ст. 130 КпроАП України в редакції чинній на момент скоєння адміністративного правопорушення, була не скасована, а навпаки посилена.

При цьому розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КпроАП України яке було вчинено до 08.03.2021 року, слід проводити відповідно до редакції чинній на час вчинення таких дій.

З урахуванням встановленого, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За такого, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130, КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП, характер та обставини вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також приймаючи до уваги, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено стягнення, більш суворе, ніж стягнення, передбачене ст. 122-4, 124 КУпАП, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права користування транспортним засобом, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір» в новій редакції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.40-1, 278, 280, 283, 284 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП України.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок UA0014001 Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн. (Номер рахунку (IBAN): UA0014480 Отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/22030101 Код отримувача (ЄДРПОУ):37992030 Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.) Код класифікації доходів бюджету: 22030101 Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Щербина