Справа № 541/2210/20
Номер провадження3/541/10/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі судді Куцин В. М., секретаря судових засідань Євдокимової Н.Ю., з участю особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника, особи що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Долженко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді Полтавської області матеріали, що надійшли з Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп не встановлено,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2020 року серії ДПР18 № 244876, 07.11.2020 року о 18 год. 35 хв. в м. Миргород по вул. І. Білика, 3 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz 280 SE д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з рота, невиразна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Станом на день вчинення цього правопорушення, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції, згідно з якою відповідальність за цією статтею була передбачена за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.

В той же час, згідно з Законом України від 17 червня 2020 р. № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 р. були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.

Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 р. і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння.

Натомість існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 р. за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Таким чином, на теперішній час, в тому числі і станом на 07.11.2020 року, тобто на дату вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, стаття 130 КУпАП діяла і діє в тій редакції, що діяла і до 01 липня 2020 року.

З огляду на викладене ОСОБА_1 , згідно з ч. 1 ст. 8 КУпАП України повинен нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, в редакції, що діяла до 01 липня 2020 року.

Крім того, згідно з роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII та згідно роз`яснень від 04 грудня 2020 року Апарату Верховної Ради України у зв`язку з тим, що набрання чинності Закону України №2617-VІІІ відбулося на два дні раніше, ніж набрав чинності Закон України №720-ІХ, внесення змін з дотриманням прийомів законопроектної техніки відповідно до положень п. 2 Тимчасової Схеми внесення документів до бази даних нормативно- правової інформації «Законодавство України», затвердженої розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України №15 від 06.02.2020, стало неможливим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав.

Суду пояснив, що в його власності дійсно знаходиться автомобіль марки Mercedes-Benz 280 SE д.н.з НОМЕР_1 . 07.11.2020 року він разом зі своїми друзями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхав на вказаному автомобілі, але за кермом автомобіля був ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння і сидів на пасажирському місці - справа від водія, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - на задніх місцях автомобіля.

ОСОБА_6 був тверезий, має посвідчення на право керування транспортними засобами, ніяких порушень ПДР не допускав та рухався по вул. І.Білика в м. Миргороді. Вони всі їхали з «Личанки» до нього додому на вул. Шишацька. Раптом, в районі будинку №3 по вул. І. Білика, на дорогу перед автомобілем вискочив чоловік, якого вони не знали. ОСОБА_6 зупинив транспортний засіб шляхом екстреного гальмування, та через вікно спитав, в чому справа. Чоловік стояв біля капоту автомобіля та став вимагати, щоб водій вийшов з автомобілю, бо він, нібито п`яний. ОСОБА_6 сказав, що він тверезий і, щоб цей чоловік дозволив проїхати. Чоловік сказав, що викликає поліцію і нікого не пропустить. Всі вийшли з автомобіля. ОСОБА_6 дуже поспішав. Він як і всі побачив, що цей чоловік знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, тому не став з ним вступати в розмову, щоб уникнути конфлікту бо він не мав на це часу. Оскільки чоловік заважав вони вимушені були чекати приїзду співробітників поліції, почувши, що чоловік викликав поліцію. ОСОБА_6 вийшов з автомобілю та розуміючи, що непорозуміння це швидко не вирішується, пішов з місця події до свого автомобіля

Після приїзду працівників поліції, він зрозумів, що чоловік, який їх зупинив є начальником Миргородського райвідділу поліції. ОСОБА_1 вважає, що оскільки було темно, чоловік який їх зупинив сплутав його з ОСОБА_6 і вирішив, що це він був за кермом автомобілю. Після чого всіх їх та автомобіль доставили в райвідділ поліції. Автомобіль в райвідділ доставив тверезий водій якого він запросив на вимогу працівників поліції. Стверджував, що протокол в його присутності не складався. Працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він не погодився, так як не їхав за кермом. Просив закрити провадження про справі так як відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 01.12.2020 року представником, особи що притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Долженко О.М. надано письмові заперечення ОСОБА_1 , які приєднано до матеріалів справи. Відповідно вказаних заперечень ОСОБА_1 не згоден з протоколом серії ДПР18 № 244876 від 07.11.2020 року, в якому зазначено, що 07.11.2020 року він керував своїм автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки це не відповідає дійсності. ОСОБА_1 визнає, що був у стані алкогольного сп`яніння, але не визнає, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, стверджує, що не був за кермом автомобіля, а сидів на пасажирському місці справа від водія. За кермом був ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв. незалежно від тога, керує особа транспортним засобом, який рухає ться своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна Не заперечує, що дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, але не керував в цьому стані автомобілем і навіть не знаходився на місці водія, навіть в нерухомому транспортному засобі, а тому в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення просить справу закрити.

Відповідно до рапорту начальника Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області Андрія Тюкова від 08.11.2020 року, 07.11.2020 року близько 18 год. 30 хв. перебуваючи в дворі будинку по вул. І. Білика, 3 в м. Миргород, де він проживає, він почув різкий звук гальмування та вийшовши на проїжджу частину він побачив, що водій автомобіля Мерседес - Бенц сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , намагаючись припаркуватися ледь не здійснив наїзд на інше авто, що стояло. Підійшовши до нього, він представився та зробивши зауваження, запитав хто він. Водій назвався ОСОБА_1 та почав сперечатися, поводив себе агресивно та висловлював своє невдоволення. В ході розмови з ним він відчув від нього запах алкоголю, мова була не чітка, тому він викликав наряд поліції.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_7 від 07.11.2020 року (а.с. 3) 07.11.2020 року близько 20 год. 00 хв. його було запрошено до Миргордського ВП, де в його присутності громадянину, який назвався ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння в Миргородській ЦРЛ. В його присутності спочатку громадянин ОСОБА_1 погодився пройти медичне освідування в ЦРЛ, але в подальшому після закінчення відеофіксації відмовився від проходження огляду. В подальшому громадянин ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, підписів в адміністративному протоколі та постанові та в подальшому покинув приміщення Миргородського ВП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що був запрошений працівниками поліції в якості свідка. Поліцейські пояснили йому, що зупинили водія, який відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_8 пояснив, що не знає, що відбувалося на дорозі та на якій машині їхав водій, знає зі слів поліції, що водія зупинили. В його присутності водій спочатку погодився проходити огляд на стан сп`яніння, а потім відмовився. Чи видавалося працівниками поліції водію направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі він не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 07.11.2020 року разом з друзями ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно їхав на автомобілі, який належить ОСОБА_1 . За кермом автомобіля на момент зупинки був ОСОБА_4 . Коли проїжджали по вул. І.Білика повз ЗОШ № 5 їх зупинив чоловік, який вийшов на дорогу та помахав рукою з вимогою зупинитися. Вони зупинилися, чоловік визвав поліцію, коли приїхала поліція їх забрали до відділу поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 07.11.2020 року зустрівся з ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Хлопці попросили, що б він відвіз їх до річки. Коли поверталися він був за кермом автомобіля. Коли проїжджали по вул. І.Білика повз ЗОШ № 5 їх зупинив чоловік в цивільному одязі. Вказаний чоловік бачив, що він був за кермом, проте йому ніяких вимог не пред`являли. Свідок стверджує, що після зупинки автомобіля був присутнім 5 хв. А потім пішов до свого автомобіля щоб поїхати додому в інше місто.

В судовому засіданні захисник, адвокат Долженко О.М., просила провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини викладені в протоколі не відповідають фактичним обставинам, так як не підтверджують факт керування транспортним засобом особою щодо якого складений протокол про адміністративне правопорушення та враховуючи обставини викладені в письмових поясненнях ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , захисника, свідків, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України). Якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п. 6-8, 13 Постанови КМ України від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі-Постанова КМ України №1103) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Відповідно до п.п. 6,7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до відеозапису, диск із яким доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції (а.с.8) видно як ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні відділу поліції в присутності двох свідків спочатку погодився, а потім відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку та стверджує, що на момент зупинки працівниками поліції автомобілем не керував.

Відеозапис не містить моменту зупинки транспортного засобу працівниками Національної поліції. При перегляді вищевказаного відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що в момент зупинки він перебував за кермом транспортного засобу, що працівники поліції водієві роз`яснили права передбачені ст. 268 КУпАП та роз`яснили порядок проведення огляду на стан сп`яніння, що йому пропонувалося на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння.

Однак незважаючи на це був складений протокол працівниками поліції про відмову останнього пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно п. 1 розділу I до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів. Ця Інструкція не поширюється на здійснення працівниками поліції фото- і кінозйомки, відеозапису процесуальних дій відповідно до вимог статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукових заходів, застосування в системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 та п. 5 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Тобто, відеозйомка з використанням портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів працівниками поліції ведеться безперервно.

Так, до матеріалів справи приєднаний оптичний носій з відеозаписам на якому зафіксовані обставини події 07.11.2020 року.

При цьому, на вказаному відеозаписі не зафіксовано момент зупинки водія та процес складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто відеозапис відбувався не з моменту початку виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, а тому з нього неможливо достовірно встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, чи були дотримані поліцейськими вимоги ст. 266 КУпАП, відеозапис не відповідає вимогам Інструкціїі не може бути визнаний судом належним доказом.

Більш того зміст вказаних записів об`єктивно не підтверджує відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вказані вимоги працівниками поліції не були висунуті на місці ймовірного скоєння правопорушення.

Таким чином, відеозапис не спростовує пояснення ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що давало підстави для висунення працівниками поліції вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини викликають сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Суд не може взяти до уваги як беззаперечний доказ обставин скоєння адміністративного правопорушення рапорт начальника Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області Андрія Тюкова на ім`я суду від 08.11.2020 року, оскільки обставини викладені в рапорті не підтверджуються будь-якими іншими доказами приєднаними до протоколу та спростовуються відеозаписом з місця події доданим до нього.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_10 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_10 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 38,130, 221,245,247, 268, 291, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду В. М. Куцин