П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 352/2310/19

12 травня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

його захисника, адвоката - Капака В.М.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

його представника, адвоката - Говзана М.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області та в подальшому згідно постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області направлені для розгляду до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні немає нікого, з вищою освітою, працюючого заступником керуючого магазином в ТОВ «Сільпо-Фуд», що за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Г.Мазепи, 168«а», українця, громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Правопорушення ним вчинено при наступних обставинах.

02.11.2019 року близько 13 год. 40 хв. на автодорозі Н-10 поблизу с.Старий Лисець 103км + 100м, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», перетнув одну горизонтальну суцільну лінію розмітки 1.1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли на розгляд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 13.12.2019 року.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що він свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не визнає.

Пояснив, що 02.11.2019 року близько 13 год. 40 хв. він їхав на своєму автомобілі марки «Hyundai Coupe», номерний знак НОМЕР_1 із м.Івано-Франківськ в сторону с.Підлісся. Переїхавши міст через р.Бистриця він рухався по своїй смузі руху і біля повороту на с.Старий Лисець побачив автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився попереду нього.

В цей час вказаний транспортний засіб почав зупинятися без включеного сигналу повороту. Оскільки він рухався із швидкістю близько 80 км., то не встигав загальмувати, а тому щоб уникнути зіткнення вирішив здійснити об`їзд даного автомобіля, проте коли він його вже завершував, останній виконав поворот ліворуч та вдарив його транспортний засіб в задню частину справа, внаслідок чого його відкинуло у відбійник.

На його думку, винуватим у даній ДТП є саме водій автомобіля марки «Volkswagen Golf», який не дав йому можливості завершити об`їзд, не включив сигнал повороту і здійснив зіткнення коли хотів повертати.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений безпідставно, оскільки ПДР він не порушував, а тому просив закрити провадження в даній справі про притягнення його до відповіальності за ст.124 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, 01.03.2021 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Капак В.М. подав до суду заяву, в якій зазначає, що відповідно до ст.247 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

На його думку, вказана норма закону є прямою процесуальною перешкодою для будь-якого провадження у справах, де закінчився строк давності. Ця норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо обов`язкового встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, підтвердження чи спростування вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Стверджує, що у даному випадку поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, як вказує захисник у своїй заяві, наявність або відсутність вини встановлюється лише під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності, а тому вина особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст.247 п.7 КУпАП.

Таким чином, захисник зазначає, що враховуючи, що у цій справі на час її розгляду судом першої інстанції закінчився строк давності, встановлений ст.38 КУпАП, в межах якого можливе судове провадження, то справа підлягає закриттю на підставі ст.247 п.7 КУпАП за строком давності без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 .

Таке закриття справи не є правовою перешкодою для зацікавлених сторін у вирішенні питання про відшкодування шкоди, яке при її неврегулюванні між сторонами, може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Просить провадження у справі №352/2310/20 закрити на підставі ст.247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання 12.05.2021 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник не прибули, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином, зокрема, останньому 07.04.2021 року було вручено повістку про виклик до суду, що підтверджується його підписом на розписці про її отримання, яка міститься в матеріалах справи.

Суд, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, його представника та свідків, приходить до наступного висновку.

За приписами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Практика Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зокрема, згідно п.41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справ, та якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

Що стосується клопотання захисника про закриття провадження по справі без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбачене ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак, суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст.283 КУпАП, щодо змісту постанови, є обов`язковим і для цього виду постанов.

Виходячи із наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст.129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Аналіз диспозиції та санкції ст.124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що дане правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст.17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Аналіз положень ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що вказує на необхідність встановлення вини.

Крім того, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та непідтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі, а саме за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Таким чином, в задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про закриття провадження по справі без встановлення факту наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 слід відмовити.

Що стосується винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд констатує наступне.

Згідно п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що 02.11.2019 року близько 13 год. 30 хв. він керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по автодорозі «Івано-Франківськ - Калуш». Поблизу с.Старий Лисець Тисменицького району, маючи намір здійснити поворот ліворуч він подивився у дзеркало заднього виду і побачивши, що транспортний засіб, який рухався позаду, знаходиться на великій відстані, включив сигнал лівого повороту, зменшив швидкість, пересвідчився у відсутності автомобілів на зустрічній смузі руху та розпочав рух в даному напрямку, однак в цей момент відчув удар в його автомобіль.

Після удару транспортний засіб марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 відкинуло у відбійник, після чого автомобіль зупинився. Він вийшов з свого автомобіля і побачив, що із вказаної машини, із пасажирського місця виходить чоловік, а тому він спитав чи живий водій, на що останній повідомив, що водієм є він, тобто ОСОБА_1 .

В подальшому його пасажир ОСОБА_3 зателефонував в поліцію та повідомив про ДТП.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_3 , суду повідомив, що 02.11.2019 року близько 13 год. 30 хв. він перебував в якості пасажира в автомобілі марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Рухаючись по дорозі «Івано-Франківськ - Калуш», вони повинні були повертати ліворуч біля с.Старий Лисець, а тому ОСОБА_2 подивився у дзеркало заднього виду і побачивши, що транспортний засіб, який рухався позаду, перебував на великій відстані, включив лівий поворот, пригальмував і почав рух у цьому напрямку, проте в цей момент вони відчули удар в їхній автомобіль, який здійснив водій автомобіля марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався на високій швидкості.

Після цього він зателефонував в поліцію та повідомив про аварію.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП №2 Тисменицького ВП Нагорняк В.В. пояснив, що 02.11.2019 року на його службовий планшет надійшло повідомлення про те, що близько 13 год. 30 хв. на автодорозі Н-10 поблизу с.Старий Лисець відбулась ДТП.

Прибувши на місце події разом із напарником ОСОБА_4 , вони побачили автомобіль марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився в дорожньому відбійнику та автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на перехресті, розвернутий в сторону с.Старий Лисець.

Вказав, що ним з напарником було відібрано в учасників ДТП письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи.

Щодо причин ДТП зазначив, що оскільки за 200 метрів від місця події знаходиться міст і перед ним розміщений дорожній знак 3.25 «Обгін заборонено», а також нанесена одна горизонтальна суцільна лінія розмітки 1.1, то обгін в даному місці був категорично заборонений.

Враховуючи, що ОСОБА_1 було порушено вимоги вказаних ПДР, що призвело до ДТП, ним було складено відносно нього протокол серії ДПР18 №052304 від 02.11.2019 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1, п.13.1 ПДР України, 02.11.2019 року близько 13 год. 40 хв. на автодорозі Н-10 поблизу с.Старий Лисець 103км + 100м, відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням та автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На переконання суду, встановлені обставини та докази не спростовані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисником.

Разом з тим, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, його представника та свідків, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що для встановлення об`єктивної істини по справі потрібні були спеціальні знання в галузі автотехніки, згідно постанови від 03.11.2020 року судом було призначено судово-автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлено ряд запитань, зокрема:внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 та «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 ? Які дії та кого з водіїв автомобілів марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 та «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , з технічної точки зору знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП? Чи маються в діях водія автомобіля марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , невідповідності з вимогами Правил дорожнього руху України (які діяли станом на 02.11.2019 року), які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди? Чи маються в діях водія автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , невідповідності з вимогами Правил дорожнього руху України (які діяли станом на 02.11.2019 року), які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди? Чи мав водій автомобіля марки «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди? Чи мав водій автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди?

Із висновку експерта за №СЕ-19/109/13/3-885 ІТ/20 від 23.12.2020 року, зокрема п.2, п.3 та п.5 вбачається:

п.2 - Причиною виникнення даної ДТП, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля марки «Hyundai Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам пунктів 10.1 та 14.6а) ПДР України;

п.3 - В діях водія автомобіля марки «Hyundai Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1 та 14.6а) Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП;

п.5 - За заданим механізмом розвитку даної події, технічна можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля марки «Hyundai Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , з технічної точки зору, виражалася у дотриманні останнім вимог пунктів 10.1 та 14.6а) Правил дорожнього руху України.

У відповідності до вимог ст.124 КУпАП відповідальність наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року, щодо неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, судом піддано детальному аналізу події, що мали місце 02.11.2019 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, його представника та свідків, не бере до уваги показання допитаного в судовому засіданні ОСОБА_1 про те, що ДТП сталася не з його вини, а з вини водія автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 та вважає таку позицію намаганням ухилитись від відповідальності за вчинене правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, його винуватість доведена даними протоколу серії ДПР18 №052304 від 02.11.2019 року (а.с.1); схемою місця ДТП від 02.11.2019 року (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.11.2019 року (а.с.4); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 02.11.2019 року (а.с.4); показаннями допитаного в якості потерпілого ОСОБА_2 , а також висновком експерта за №СЕ-19/109/13/3-885 ІТ/20 від 23.12.2020 року, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, давши їм оцінку, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, оскільки правопорушення вчинене 02.11.2019 року, суд констатує, що при таких обставинах ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.401 КУпАП - не сплачується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.38, 401, 124, 221, 247, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити на підставі ч.2 ст.38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.