Справа № 466/2541/21 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/664/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Маліцького Д.В. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Маліцького Д.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07 квітня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, 15.03.2021 о 02:02 год. ОСОБА_1 у м.Львові по вул.Шевченка, 313, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Маліцький Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Окрім цього, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вважає, що оскаржувана постанова суду постановлена у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Наголошує на тому, що судом не взято до уваги пояснення оператора колонки АЗС ОККО, про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 , а також не досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції під час відібрання пояснень у ОСОБА_3 .

Також, суд при розгляді справи 07 квітня 2021 року в судовому засіданні також не взяв до відома пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які були зупинені 15 березня 2021 року працівниками патрульної поліції на дорозі біля АЗС ОККО з метою засвідчити факт відмови ОСОБА_2 від проходження тесту на алкогольне сп`яніння. У своїх поясненнях вони вказали, що факту перебування за кермом в стані алкогольного сп`яніння вони не бачили, відповідно стверджувати, що він керував автомобілем - вони не можуть.

Окрім цього, письмові пояснення ОСОБА_2 та відеозаписи подані його представником також не були враховані суддею першої інстанції.

Із відеозаписів з камер спостереження АЗС вбачається, що ніякої зупинки не було і не могло бути, оскільки ОСОБА_6 зупинився на парковці АЗС ОККО без вимог працівника поліції, які в той час взагалі і близько не знаходилися на АЗС. ОСОБА_6 мав намір залишити автомобіль на парковці АЗС ОККО по вул. Шевченка 313, оскільки у його подвір`ї не було місця для парковки, а сам він живе неподалік (Шевченка 334) заправки тому планував лишити автівку під наглядом.

Звертає увагу, що на відео моменту зупинки т.з. ОСОБА_2 який повинен бути зафіксовані нагрудною відеокамерою інспектора, що здійснив зупинку транспортного засобу в адміністративних матеріалах, які були направлені УПП до Шевченківського районного суду м. Львова - відсутній взагалі.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію постанови ОСОБА_1 та захиснику судом першої інстанції не надсилалось. Із повним текстом постанови захисник ОСОБА_7 ознайомився 15.04.2021 при ознайомленні із матеріалами справи в суді. Тому на його погляд строк пропущено з поважних причин, і такий підлягає поновленню.

ОСОБА_1 25.05.2021 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак через захисника передав заяву, у який просив розгляд справи проводити без його участі, в присутності захисника Маліцького Д.В. Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ адвоката Маліцького Д.В. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №034367 від 15.03.2021, поясненнях ОСОБА_1 у яких він не заперечував факту керування автомобілем; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції та камер спостереження АЗС ОККО; поясненнях свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ..

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення оператора колонки АЗС ОККО, про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки свідок ОСОБА_3 у таких поясненнях вказав, що 15.03.2021 на АЗС заїхав автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , який не вдалось заправити пальним і такий від`їхав. Підтвердив що даним автомобілем керував ОСОБА_1 . При цьому, слід зауважити, що встановлення ознак алкогольного сп`яніння входить до компетенції працівників поліції.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в свою чергу, засвідчили факт відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки були запрошені працівниками поліції для проведення такого огляду, при цьому, факт керування транспортним засобом останнім вже було встановлено працівниками поліції внаслідок перегляду відеозапису камер спостереження АЗС ОККО, оскільки обов`язок на збирання доказів у справі покладається саме на працівників поліції.

ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого він категорично відмовився, а не перебування за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначає захисник у своїй апеляційній скарзі.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рот. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржив дії працівників поліції апеляційному суду не представлено. Також, не надано доказів того, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, а не ОСОБА_1 .

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним, застосовано вірно.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити адвокату Маліцькому Дмитру Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Маліцького Дмитра Вікторовича залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07 квітня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.