П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2021 р. Справа № 596/1719/20

Провадження № 3/596/26/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого на посаді директора Пабу «Лінивий Гусак», за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як слідує із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР18 № 715655 від 22.11.2020 року, 21.11.2020 року, близько 19:45 год. ОСОБА_1 допустив роботу пабу «Лінивий Гусак» по вул. Незалежності в смт.Гусятин, Гусятинського району, чим порушив вимоги пп.1 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року із змінами згідно постанови КМУ №1100 від 11.11.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом надіслання смс-повідомлень за номером телефону, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відповідно до ст.268 КУпАП неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно до диспозиції ч.1 ст. 44-3 КУпАП адміністративне стягнення накладається за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р. серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності. Підпунктом 1 пункту 15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, з урахуванням змін і доповнень, викладених у постанові КМУ №1100 від 11.11.2020 року, додатково до обмежень, передбачених п. 10 постанови, забороняється в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14.11.2020 року до 30.11.2020 року приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос. Юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Дослідивши матеріали справи видно, що згідно до рапорту поліцейського ГРПП Гусятинського ВП ПВП ГУНП в Тернопільській області Логвин Н.М. від 21.11.2020 року, виїздом встановлено що «власник закладу громадського харчування Піцерія «Лінивий Гусак» ОСОБА_2 організував роботу закладу під час дії на території держави карантину передбаченого постановою КМУ №641 від 22.07.2020 року із змінами внесеними постановою КМУ №1100 а саме п.15 пп.1, проте протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 715655 від 22.11.2020 року складено відносно ОСОБА_1 , тому суд не бере до уваги долучений на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , рапорт.

Судом встановлено, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 працює директором Пабу « ОСОБА_3 » та наділений повноваженнями, які б надавали йому право діяти від імені ФОП ОСОБА_2 щодо початку/закінчення роботи Пабу « ОСОБА_3 » та вчиняти протиепідемічні заходи, тобто що він являється суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Не додано жодного документа, що підтверджував б, де та з ким вказана особа перебуває у трудових відносинах. З наданих до суду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП, відсутні письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відсутні відомості про осіб, які відвідували заклад та не відібрано у них пояснення про обставини вчинення правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 715655 від 22.11.2020 року не відображає дату та час відеофіксації, тому не може слугувати доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністртаивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. З огляду на зазначене, виключно протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній у відповідності з законом. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції». Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Таким чином, зважаючи на те, що докази, які надані судді, не є достатніми для доведеності за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 44-3 ч.1, 245, 247 п.1, 251, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: Е.М. Митражик