Справа № 658/3033/21
провадження № 3/658/1503/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м.Каховка, Херсонської області

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Марків Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Волинське Каховського району, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ),

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2021року серії ДПР18 № 111736, 31 серпня 2021 року о 11.43 год. на автошляху М14 (236км) ОСОБА_1 , керував транспортним засобом відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою ДВС №47131372 від 28 серпня 2021 року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух".

ОСОБА_1 вину в учиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що про існування постанови державного виконавця, якою його обмежено у праві керування транспортними засобами не знав (йому вона вручена не була). Крім того, заборгованість зі сплати аліментів ним була погашена, що підтверджує постанова старшого державного виконавця про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. За наведених обставин просив суд провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що посадова особа органу, що розглядає справу про адміністративне правопорушення при вирішення питання притягнення особи до адмінвідповідальності має повно і об`єктивно дослідити всі обставин справи в їх сукупності, надати оцінку доказам вчинення адміністративного правопорушення і встановити наявність протиправних дій (умислу) на його вчинення.

Згідно з п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Не пізніше наступного робочого дня з дня винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами вони повинні надсилатись сторонам для відома, а також направлятись до виконання відповідним органам після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. При цьому, у разі оскарження таких постанов, якщо їх не скасовано, вони підлягають виконанню відповідними органами лише після розгляду справи відповідним судом.

В матеріалах справи наявна постанова державного виконавця від 28 серпня 2021року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів, однак матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови, хоча згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, будь яких належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 у будь який спосіб був повідомлений про прийняте щодо нього рішення та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Крім того, уповноваженою посадовою особою на складення даного протоколу не було надано будь якого підтвердження обставин того, чи скористалась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності наданим Законом України «Про виконавче провадження» правом на оскарження рішення даного органу, що має істотне значення для правильного вирішення справи та могло б свідчити про належне встановлення обставин порушення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, який повинен був усвідомлювати протиправний характер своєї дії.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування показань ОСОБА_1 про те, що він не отримував постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження, а також доказів того, що вказана постанова не була оскаржена протягом визначено строку в судовому порядку і вона направлена для виконання, зазначені обставини не знайшли свого підтвердження і у ході розгляду справи. Отже, суд вважає, що доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу у керуванні ним транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права, матеріали справи не містять.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця Щербакова В.М. від 05 жовтня 2021 року за ВП № 47131372, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 сплатив в повному обсязі та станом на 05 жовтня 2021 року заборгованість відсутня.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 такої обов`зкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, як вини у формі умислу, а отже, у діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за обставин не підтвердження даних протоколу про адміністративне правопорушення, справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 24,

126, 268, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Т.А. Марків