Справа № 199/9129/20
ПОСТАНОВА

іменем України

27.01.2021 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого в КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ДМР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного о 23:25 годині 17.12.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слідує, що 17.12.2020 о 22:20 годині у місті Дніпрі по Донецькому шосе, 91-Б водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Clio Symbol», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідала обстановці; зіниці очей, що не реагували на світло; сповільнена жвавість ходи і мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що у вказаний день та час він не перебував у стані наркотичного сп`яніння або з ознаками такого сп`яніння. На пропозицію працівника поліції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі він не відмовився. Проте, оскільки в салоні його автомобіля перебувала малолітня донька, яку він віз додому, яка почала плакати, оскільки була налякана, приймаючи до уваги нічний час та зимову пору року, враховуючи, що місце зупинки його автомобіля на Донецькому шосе перебувало на незначній відстані від місця його проживання, а медичний заклад, де потрібно пройти огляд знаходиться на іншому березі міста Дніпра, він просив працівника поліції завезти дитину додому, де залишити її з матір`ю, після чого разом проїхати далі до медичного закладу. Проте, працівник поліції на таке його прохання категорично відмовив, не мотивувавши своєї рішення, та зазначив, що він вважає таке його прохання відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Проте, він, не погодившись з таким протоколом, доправив дитину за місцем проживання та самостійно прибув до медичного закладу, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, внаслідок чого встановлено, що він не має ознак будь-якого сп`яніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, як слідує з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні, працівник поліції в присутності свідків не оголошує того, чи має водій та які саме ознаки наркотичного сп`яніння. На протязі всього часу відеозапису, який здійснюється вночі, водій не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повідомляючи про те, що він пройде огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте перешкодою для цього зазначає присутність в нічний час малолітньої дитини, яку водій тримає на руках, у зв`язку з чим просить вирішити питання з дитиною.

З досліджених письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків, слідує, що пояснення свідків взагалі не містять відомостей щодо ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у водія ОСОБА_1 .

За таких обставин суд ставить під сумнів письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та не може прийняти їх до уваги як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки письмові пояснення свідків не містять відомостей щодо ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а з відеозапису слідує, що в присутності свідків такі ознаки працівником поліції не встановлюються та не оголошуються, відповідно з наданих суду письмових пояснень свідків об`єктивно неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, що категорично не визнавав ОСОБА_1 в суді, та через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та, таким чином, перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , спростовуючи факт його перебування 17.12.2020 з ознаками наркотичного сп`яніння, не визнаючи наявність у нього ознак такого сп`яніння станом на момент його зупинки працівниками поліції та складання відповідних матеріалів, що було здійснено о 23:25 годині 17.12.2020, надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.12.2020 за № 5843, відповідно до якого він о 02:20 годині 18.12.2020 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, висновок огляду ознак сп`яніння не виявлено.

Отже пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він не мав ознак наркотичного сп`яніння та фактично не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, долученими до справи доказами не спростовані.

За таких обставин слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, враховуючи, що у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко