Провадження №3/554/2538/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2021 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і матеріали справи додані до нього відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Розбишівка Гадяцького району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, не працюючої, заміжньої, паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 5319 17.06.2020 року, РНОКПП та інші відомості про особу невідомі і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 138640 від 26 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 11 жовтня 2021 року, близько 09 год 40 хв, неналежним чином виконувала батьківські обов`язки по вихованню сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 11 жовтня 2021 року о 09:40 год у ЗОШ № 33 м. Полтави, що за адресою: м. Полтава, вул. Героїв Сталінграду, 20, вдарив однокласницю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку було доставлено до ДМКЛ м. Полтави з поверхневою травмою голови, чим, на думку ініціатора складення протоколу, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, без розкриття суті інкримінованого особі правопорушення відповідно до диспозиції цієї норми закону.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого їй правопорушення

В судове засідання порушниця не викликалась, оскільки процедуру притягнення її до відповідальності ініціатором складення протоколу вчинено з порушенням встановлених законом вимог, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши протокол про вчинення адміністративного правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності зі законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція).

Частиною 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Зі змісту протоколу від 26 жовтня 2021 року слідує, що ОСОБА_1 11 жовтня 2021 року, близько 09 год 40 хв, неналежним чином виконувала батьківські обов`язки по вихованню сина, 2013 року народження, який у школі вдарив однокласницю, внаслідок чого її було доставлено до лікарні з поверхневою травмою голови.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

В той же час, зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП має бланкетний характер, тобто відсилає до іншого нормативно-правового акту, яким і передбачений обов`язок батьків вчиняти певні дії щодо виховання своїх дітей.

Отже, ухилення від виконання батьківських обов`язків, в розумінні ч. 1 ст. 184 КУпАП, це не будь-яка дія, а вважається невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються: 1) забезпечення належних умов життя; 2) навчання дітей; 3) виховання дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законі України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Однак, в Протоколі відсутні посилання на конкретні правові норми, за порушення яких настає адміністративна відповідальність.

У Протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, конкретних обставин, які б вказували на невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до свого сина та не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, ухиляється ОСОБА_1 .

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала обов`язки по вихованню сина до протоколу не додано і в ньому не наведено, тобто не розкрита об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, вчинення якого їй інкримінується.

Натомість, ксерокопії рапортів та пояснень від 11 жовтня 2021 року та від 26 жовтня 2021 року та інших документів, походження яких невідоме, не можуть братися судом до уваги та розцінюватися як належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки ці документи подані до суду не в оригіналах, не засвідчені належним чином та їх достовірність викликає обґрунтовані сумніви.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували дію чи бездіяльність ОСОБА_1 щодо невиконання нею свого батьківського обов`язку по вихованню та нагляду за дитиною.

Разом з тим, ті обставини, що неповнолітній ОСОБА_2 вдарив однокласницю у школі, не підтверджує факту невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, не свідчить про ухилення батьків від виховання цієї дитини і не є беззаперечною обставиною, що тягне за собою настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами не доведено будь-яких порушень ОСОБА_1 обов`язків по вихованню своєї дитини, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Частиною 2 статті 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

На підставі наведеного, зважаючи на відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Крім того, ініціатором складення протоколу порушено вимоги ст. 254 КУпАП, оскільки вказаний протокол складено 26 жовтня 2021 року, тоді як зазначене в ньому порушення мало місце 11 жовтня 2021 року, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, допустимі та безсумнівні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, зазначених у Протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, а отже склад вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко