Справа № 541/772/21
Номер провадження3/541/294/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області В. М. Куцин, розглянувши матеріали, які надійшли з Державної екологічної інспекції Центрального округу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця . Миргород Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Миргородським МРВ УМВС України у Полтавській області 17.11.2000 року, РНОКПП не встановлено

за ч. 1 ст. 88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 о 10 год. 10 хв. 31 березня 2021 року порушив порядок збуту об`єктів тваринного світу, а саме на території ринку у АДРЕСА_2 здійснював реалізацію водних живих ресурсів (щука у кількості дві шт.) за відсутності документів, що підтверджують право набуття їх у власність та дозволу на торгівлю. Дії ОСОБА_1 які полягали в порушенні вимог ст. 17, 63 Закону України «Про тваринний світ» кваліфіковані за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП за ознаками порушення порядку збуту об`єктів тваринного світу.

В судове засідання ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до таких висновків.

Абзацом 1 частини 1 статті 10 Закону України від 08 липня 2011 року № 3677-VI «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України від 06 лютого 2003 року № 486-IV «Про рибу, інші водні живі ресурси та харчову продукцію з них» Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері рибного господарства, бере участь у заходах з контролю та нагляду за безпечністю та якістю продуктів рибного лову, харчової продукції при їх виробництві, зберіганні, транспортуванні, реалізації, використанні та утилізації.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про тваринний світ» № 2894-ІІІ до спеціального використання об`єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища.

Спеціальне використання об`єктів тваринного світу в порядку ведення мисливського і рибного господарства здійснюється з наданням відповідно до закону підприємствам, установам, організаціям і громадянам права користування мисливськими угіддями та рибогосподарськими водними об`єктами.

Спеціальне використання об`єктів тваринного світу здійснюється лише за відповідними дозволами чи іншими документами, що видаються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ця вимога поширюється також на власників чи користувачів земельними ділянками, на яких перебувають (знаходяться) об`єкти тваринного світу.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» № 2894-ІІІ у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Частиною 1 статті 7 цього Закону визначено, що об`єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі, розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті іншим не забороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній власності юридичних та фізичних осіб.

Законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку (ч. 2 ст. 7 Закону № 2894-ІІІ).

Адміністративна відповідальність за порушення порядку придбання чи збуту об`єктів тваринного світу передбачена ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № Г-000104 від 31.03.2021 року, та не спростовується особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Судовим розглядом установлено, що своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України, відтак, у діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, тобто порушення порядку придбання, збуту об`єктів тваринного світу.

Поряд із цим, суд зазначає, що згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії»).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , той факт, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, будь-яких негативних наслідків та шкоди від його дій державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян не завдано, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно нього закриттю, з оголошенням усного зауваження, яке, на думку суду, буде достатнім для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП, щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

У зв`язку із звільненням від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі ст. 265 КУпАП, виявлені та вилучені речі, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, а саме водні живі ресурси: рибу породи щука у кількості дві штуки, які відповідно до розписки від 31.03.2021 року передані на зберігання ОСОБА_1 , вважати повернутими ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 23, 33, ч. 1 ст. 88-1, 221, 245, 251, 252, 265, 268, 283-285, 291, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, та обмежитися усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, - закрити.

Водні живі ресурси - риба породи щука у кількості 2 штуки, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , згідно розписки від 31 березня 2021 року, - вважати повернутими ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду В. М. Куцин