33/804/195/21
264/1394/21
Єдиний унікальний номер 264/1394/21
Номер провадження 33/804/195/21
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Литвиненко Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., за участю секретарів судового засідання Полієвиць Н.І., Мацегора М.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Орєхова М.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Орєхова В.М. на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.03.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 10.03.2021 року о 19.30 годин по вул. Челюскінців, 46 в с. Сартана Кальміуського району м. Маріуполя керував транспортним засобом «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява річ), від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager та медичного огляду, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.03.2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_1 адвокат Орєхов М.В. просить скасувати оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що поліцейськими безпідставно був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , після зупинки поліцейський не назвав законну підставу для зупинки транспортного засобу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Внаслідок чого між ОСОБА_1 та поліцейським виник конфлікт, через що поліцейський став безпідставно вимагати проходження медичного огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився у зв`язку з тим, що законних підстав для його проходження не було.

Зазначає, що при складанні протоколу йому не були роз`ясненні його права, передбачені ст. 55,56, 59 Конституції України, чим порушено право на захист.

Крім того, після складання протоколу про адміністративне правопорушення він не був відсторонений від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність відповідного запису про це в протоколі.

Захисник вказує, що судом першої інстанції не було роз`яснено, що ОСОБА_1 має право на захист і яким саме чином це право фактично реалізувати.

Також судом першої інстанції порушено принцип безпосередності дослідження доказів, а саме, не були допитані свідки та сам ОСОБА_1 , а суд лише послався на їх письмові пояснення, крім того, суд не з`ясував чи були у поліцейського підстави зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , та не з`ясував вживав ОСОБА_1 алкогольне пиво чи безалкогольне.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Орєхов М.В. в ході апеляційного розгляду підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову скасувати та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведених у скарзі підстав.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1 його захисника Орєхова М.В., які просили задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, скасувати судове рішення і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення, допитавши свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Згідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.03.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 10.03.2021 року о 19.30 годині по вул. Челюскінців, в с. Сартана Кальміуського району м. Маріуполя керував транспортним засобом «Renault Logan», з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява річ), від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager та медичного огляду, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог розділу І-II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, передбаченими в 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до роз`яснень п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. підтверджується доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 546624 від 10.03.2021 року (а/с 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 10.03.2021 року (а/с 3-4), в яких зазначено, що 10.03.2021 року у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від продуття газоаналізатора «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

- поясненнями самого ОСОБА_1 (а/с 17).

- відео з нагрудної камери поліцейських, з якого вбачається, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, коли був зупинений працівниками поліції, а також присутність двох свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 546624 від 10.03.2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушень, ОСОБА_1 власноручно зазначив: «що він випив пиво та керував автомобілем Рено 9761 від медичного огляду на стан сп`яніння відмовляюсь в присутності двох свідків» (а/ с 2).

В ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_2 суду показав, що разом зі своїм сусідом ОСОБА_3 були присутні, коли поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_2 підтвердив, що на відео з нагрудної камери поліцейських це він присутній як свідок. Також зазначив, що він не бачив як ОСОБА_1 керував транспортним засобом та поліцейський їм не називав наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Згідно вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

Апеляційні доводи захисника Орєхова М.В. про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не були допитані свідки, не є слушними, оскільки матеріали провадження не містять заяв, клопотань, тощо ОСОБА_1 з цього приводу, крім того свідки підтвердили факт відмови від проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння в своїх поясненнях від 10.03.2021 року.

Крім того при апеляційному розгляді був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1 раніше не знав, але пам`ятає події за участю останнього, який 10.03.2021 року в його присутності на пропозицію поліцейський продути газоаналізатор «Драгер» або пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився та не заперечував, що вживав алкоголь.

Стосовно апеляційних доводів, що судом першої інстанції не був допитаний сам ОСОБА_1 , то вони спростовуються наявним в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_1 , які він адресує судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя, де визнає свою провину та просить строго не наказувати (а/с 17) та постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19.03.2021 року, яка постановлена за участю останнього (а/с 18).

Доводи захисника Орєхова М.В. про те, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з якого вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було не пристебнуті ремні безпеки, але протокол з цього приводу не складався.

Що стосується доводів про те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність в нього стану сп`яніння, а також про те, що поліцейським та судом не з`ясовано яке пиво вживав ОСОБА_1 , алкогольне чи безалкогольне, то вони не заслуговують на увагу, оскільки адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, наведені доводи не спростовують вини останнього.

Стосовно доводів що при складані протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, спростовуються наявним в протоколі підписом останнього, де йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, жодних зауважень до протоколу ОСОБА_1 не висловлював.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції ніхто не роз`яснював що він має право на захист і яким саме чином це право фактично реалізувати останній не надав.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, та апелянтом у апеляційній скарзі за допомогою інших доказів не спростовуються.

В апеляційній скарзі не наведено належних та достатніх підстав для спростування висновків суду.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Орєхова М.В., оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Орєхова М.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.03.2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя