Дата документу 05.11.2021
Справа № 334/186/21
Провадження № 3-зв/334/3/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Добрєв М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Баруліної Т.Є. у справі №334/186/21, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя Баруліної Т.Є. перебуває заява про перегляд рішення за нововиявленою обставиною по справі про адміністративне правопорушення № 334/186/21, провадження № 3-в/334/62/21, відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

03.11.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Баруліної Т.Є. у справі №334/186/21.

В обґрунтування заяви про відвід вказує наступне, так ним було подано заяву про перегляд постанови від 18.02.2021 за нововиявленою обставиною у справі про адміністративне правопорушення № 334/186/21. Суддею для розгляду цієї заяви визначено ОСОБА_2 . 04.10.2021 суддею Баруліною Т.Є. заявлено самовідвід у даній справі. Розглянувши заяву про самовідвід судді Баруліної Т.Є. суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О. ухвалив постанову від 13.10.2021року, якою відмовив в задоволенні заяви про самовідвід.

Заявник зазначає, що 09.01.2021 стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 049110 за ч.1 ст. 130 КУпАП, який розглядався у справі № 334/186/21 суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліною Т.Є.

18.02.2021 суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліною Т.Є. було ухвалено постанову, якою заявника визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вважає, що суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., грубо порушували норми процесуального права. Він подав дисциплінарну скаргу до Вищої ради правосуддя. За результатами розгляду питань порядку денного засідання від 14 червня 2021 року Друга Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя ухвалила відмовити у відкритті дисциплінарної справи за моєю скаргою стосовно суддів Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 .

Не отримавши обґрунтування відмови у відкритті дисциплінарної справи від Вищої ради правосуддя, у серпні 2021 він повторно подав дисциплінарну скаргу на суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліну Т.Є., оскільки вважає, що вона грубо порушила норми процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 334/186/21. Окрім зазначеного, суддя Баруліна Т.Є. є головуючою суддею у кримінальній справі №334/2807/17, в рамках якої розглядається кримінальне провадження N 0000959 від 19.03.2016 де заявник є обвинуваченим, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Розгляд цієї кримінальної справи здійснюється 4,5 роки, з постійним перенесенням судових засідань. Ухвала про призначення підготовчого судового засідання була постановлена Ленінським районним судом м. Запоріжжя у складі головуючої судді Баруліної Т.Є., суддів Гнатюка О.М. та Ісакова Д.О., ще 05.05.2017 року. Такі строки судового розгляду є нерозумними, а у зв`язку з цим до об`єктивності та неупередженості суду заявник має сумніви.

Також суддя Баруліна Т.Є. здійснювала розгляд цивільної справи № 334/10409/14-ц в 2018 році, стороною по якої була дружина скаржника. У процесі розгляду справи суддя Баруліна Т.Є., грубо порушила процесуальні права учасників процесу, проводила неофіційно незаконні позапропесуальні стосунки із протилежною стороною справи.

Подавши заяву про самовідвід від 04.10.2021 суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є. підтвердила відсутність в неї неупередженості та об`єктивності під час розгляду справи № 334/186/21.

ОСОБА_1 просить суд задовольнити заяву про відвід судді Баруліної Т.Є. та передати справу №334/186/21 іншому судді.

Дослідивши заяву про відвід судді та додані до заяви документи, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 334/186/21, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Баруліної Т.Є., суддя виходить з того, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку вирішення заяв про відвід, проте відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді, заявлений у даній справі про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями КПК України.

У зв`язку з цим, суддею застосовується аналогія права і вирішується його заява про відвід на підставі положень Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Веттштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Дослідивши доводи заяви про відвід у справі, суд приходить до висновку, що під час розгляду заяви про відвід не встановлено підстав, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді Баруліної Т.Є.

Наведені в заяві підстави відводу, не вказують на наявність обставин, які можуть викликати сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Баруліної Т.Є. при розгляді даної справи.

Доказів та підтверджень того, що суддя Баруліна Т.Є. є неупередженою при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, які викладені в заяві про відвід не свідчать про упередженість судді Баруліної Т.Є. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя не знайшов підстав для відводу судді Баруліної Т.Є. по справі про адміністративне правопорушення № 334/186/21 відносно ОСОБА_1 , а тому заява про відвід судді підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтею: 8 Конституції України, статтями: 1, 7, 246, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Баруліної Т.Є. у справі №334/186/21 про перегляд рішення за нововиявленою обставиною по справі про адміністративне правопорушення №334/186/21, провадження 3-в/334/62/21, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Добрєв М. В.