ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника адвоката Мізюка В.В., розглянувши апеляційну скаргу Чернівецької митниці Держмитслужби України, в особі начальника Товч М., на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 жовтня 2021 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , за ст.472 Митного кодексу України - закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар, згідно з протоколом про порушення митних правил №0721/40800/21 від 03.06.2021 року, повернуто власнику.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0721/40800/21, гр. ОСОБА_1 03.07.2021 року о 10 год.40 хв., слідуючи з Румунії до України в автомобілі марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , надала митну декларацію, в якій в п.2 та п.4 не вказала кількість, найменування та інші характерні ознаки товару, а саме точні та достовірні відомості про наявний у неї товар: крани-змішувачі (нові, в упаковці) в кількості 8 шт., тим самим скоїла порушення митних правил, передбаченого cт.472 Митного Кодексу України.

На вказану постанову районного суду начальник Чернівецької митниці Держмитслужби України - М. Товч, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення районного суду та прийняти нову постанову, якою притягнути громадянку України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України та накласти на неї стягнення в межах санкції вказаної статті.

Апеляційні вимоги обґрунтовував тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу право рушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки вона, будучи суб`єктом декларування, в порушення вимог закону, не заявила у митній декларації про товар, який нею ввозиться на митну територію України.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції представник Чернівецької митниці Держмитслужби України та ОСОБА_1 не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

ЄУНСС:725/4504/21

Справа №33/822/568/21 Головуючий у І інстанції: Іщенко І.В.

Категорія: ст. 472 МК України Доповідач: Потоцький В.П.

Згідно зі ст. 294 КУпАП неявка вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне його повідомлення.

Заслухавши захисника адвоката Мізюка В.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, в межах доводів наведених в поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або норм процесуального права.

Відповідно до ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при винесенні постанови вказаних вимог закону місцевим судом дотримано в повному обсязі.

Так, висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 472 МК України, відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 265 МК України декларантами можуть бути тільки резиденти, крім випадків переміщення через митний кордон України: 1) громадянами - особистих речей, транспортних засобів особистого користування та інших товарів для особистих, сімейних чи інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності.

Статтею 4 МК України, визначено, що особисті речі - товари, нові і такі, що були у вжитку, призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб фізичної особи, які відповідають меті перебування зазначеної особи відповідно в Україні або за кордоном, переміщуються через митний кордон України у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі і не призначені для підприємницької діяльності, відчуження або передачі іншим особам.

Як було встановлено в районному суді та перевірено в апеляційній інстанції, ОСОБА_1 відкрито переміщувала крани-змішувачі через кордон України для особистих, сімейних потреб (для свого збудованого будинку), що не пов`язано із здійсненням нею підприємницької діяльності,

Також як вбачається зі справи, зокрема протоколу про порушення митних правил та митної декларації (а.с.1-4) ОСОБА_1 переміщувала товар через митний кордон України у ручній поклажі.

Відповідно п.52 ч.1 ст. 4 МК України ручна поклажа - товари, що належать громадянам і переміщуються через митний кордон України разом з цими громадянами або уповноваженими ними особами без оформлення багажних чи інших перевізних документів.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що відповідно до ч.1ст. 374 МК України товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно з п.3, п.4 ч.2ст. 53 МК України документом, що підтверджує митну вартість товарів, є, за наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу), інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Як вбачається із товарного чеку (а.с.36) вартість товару, який переміщувала ОСОБА_1 через митний кордон, становить 452 Євро.

Оскільки ОСОБА_1 ввозила на митну територію України товар, вартість якого не перевищувала відповідно 500 євро, то такий товар письмовому декларуванню не підлягав.

Таким чином вищенаведене в своїй сукупності свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Керуючись, ст.ст.472, 486, 489, 530, 531 МК України, ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці Держмитслужби України, в особі начальника Товч М., залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 жовтня 2021 року, якою провадження по справі про адмiнiстративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький