П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2021 року

м. Харків

справа № 638/4824/21
провадження № 3/638/1691/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Яковлевої В.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працює водієм ВАТ «Восток», місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

у с т а н о в и в:

02 квітня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Судом встановлено, що 26 березня 2021 року, о 08 годині 50 хвилин, в м Харків по вул. Клочківська, 339 ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів за маршрутом № 1343 Золочів (АС) - Харків (ст. метро 23 Серпня) на ТЗ Богдан А 20110, державний номерний знак НОМЕР_2 , у кількості 40 осіб, чим порушив максимальну кількість для сидіння - 22 чоловіки на 18 осіб, чим порушив правила карантину, а саме пункт 2 підпункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» від 09 грудня 2020 року (далі Постанова КМУ № 1236).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова 13 травня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини, що викладені в протоколі не спростовував, просить суворо його не карати, зазначив, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, просив визнати правопорушення малозначним та закрити провадження у справі. Стосовно фактичних обставин пояснив, що намагається дотримуватися норм чинного законодавства, однак у той час до автобуса зайшло більше людей у зв`язку із неможливістю їх зупинити.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно статті 44-3 КУпАП відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно - документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає стаття 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у Постанові КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, рішеннями органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 498794 від 26 березня 2021 року, рапортом інспектора взводу № 2 роти № 1 батальону № 3 УПП в Харківській області, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, доходить висновку про наявність діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Водночас суд виходить з того, що ці дії не становлять великої суспільної небезпеки, не спричинили і не могли спричинити значної шкоди суспільним або державним інтересам або правам інших громадян, правопорушення є малозначним, зважаючи на пояснення та щире розкаяння винного, вважає, що достатнім стосовно особи, відносно якої було складено адміністративний протокол, обмежитись усним зауваженням, а провадження закрити.

Відповідно до положень статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, малозначність вчиненого порушення, вважаю за необхідне звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 44-3, 221, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, обмежитися усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суду міста Харкова.

Суддя В. М. Яковлева