Справа № 234/5740/21
Провадження № 3/234/1791/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2021 року

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Переверзева Л.І., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення ДНС-2/1361 від 01.04.2021 року, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце служби і посада: командир 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області з Луганського зонального відділу Військової служби правопорядку надійшов протокол про адміністративне правопорушення ДНС-2/1361 від 01.04.2021 року відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Згідно протоколу, 27 березня 2021 року приблизно о 13.00, старший лейтенант ОСОБА_1 , який проходить військову службу на посаді командира 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , тобто будучи військовою службовою особою, неналежно виконуючи свої службові та функціональні обов`язки, передбачені законами, статутами Збройних Сил України, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них, перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, в особливий період, перевищив свої службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, передбачені законом, a came надав усний дозвіл звільнення підлеглому на військовослужбовцю старшому механіку-водію 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_3 солдату ОСОБА_2 на 3 доби, не повідомивши про надання такого дозволу командира військової частини НОМЕР_3 , чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інформація про факт правопорушення надійшла до Луганського зонального відділу Військової служби правопорядку 31.03.2021 о 05.10. У своїх письмових поясненнях старший лейтенант ОСОБА_1 підтверджує надання ним усного дозволу своєму підлеглому військовослужбовцю солдату ОСОБА_2 . Вину визнає у повному обсязі та щиро кається.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України, органи державної. влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно абз. 1, 2, 5 ст. 11 Закону України "Про Статут внутрішньої Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів збройних Сил України. Згідно ст. 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV змінами) визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Згідно абз. 2 ст. 58, ст. 59 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів. Командир зобов`язаний негайно показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV (зі змінами), військова дисципліна - це бездоганне i неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку i правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Абзацами 1, 2 ст. 4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV (зі змінами) визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги.

Відповідно до статей 111, 112 Закону України "Про Статут внутрішньої служби збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами) до прав та повноважень не входить надання будь-якого звільнення або вiдпустки, а перебачено лише піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань, а також доповідати командирові батальйону про потреби підлеглих.

Таким чином, 27 березня 2021 року приблизно о 13.00, старший лейтенант ОСОБА_1 , який проходить військову службу на посаді командира 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , тобто будучи військовою службовою особою, неналежно виконуючи свої службовi та функціональні обов`язки, передбачені законами, статутами Збройних Сил України, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них, перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, в особливий період, в порушенні абз. 1, 2, 5 ст. 11, ст. 16, абз. 2 ст. 58, ст. 59 Закону України "Про Статут внутрішньої служби збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1, абз. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV (зі змінами), перевищив свої службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, а came надав усний дозвіл на звільнення підлеглому військовослужбовцю старшому механіку-водію 1 десантно-штурмового вiддiлення 3 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 солдату ОСОБА_2 на 3 доби, не повідомивши про надання такого дозволу командира військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив справу розглядати без його участі, вину визнав в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Разом з цим, судом відзначається, що відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період». Так, постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) установлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Також у цій справі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ДНС-2/1361 віж 01.04.2021 року, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, іншими матеріалами справи.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, у вигляді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 40-1, 172-14 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Краматорського міського суду Л. І. Переверзева