Справа №461/3772/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

в с т а н о в и в:

01 травня 2021 року о 04 год. 08 хв. у м.Львові на перехресті вулиць Медова-Куліша ОСОБА_1 , керуючи мопедом Suzuki lets 4 шасі НОМЕР_1 , не відреагував на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, чим зумовив переслідування патрульної поліції. При затриманні поліцейськими виявлено, що ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki lets 4 шасі НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, що виражалось у тремтінні пальців рук, поведінці, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визнання стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі категорично відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, вчинені однією особою, суд вважає за необхідне матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти справі номер №461/3772/21 (провадження 3/461/2038/21), оскільки їхній спільний розгляд сприятиме, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи.

В судове засідання 21.05.2021 р. ОСОБА_1 не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою, яка знаходиться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується підписом в протоколі та повідомлений вищевказаним протоколом про місце розгляду такого (Галицький районний суд міста Львова), усвідомлюючи свій процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, жодних доказів та заперечень для спростування складеного протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав.

Суд вбачає поведінку ОСОБА_1 , щодо неявки в судове засідання, без поважних на це причин, як таку, щоб уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, закриття справи за вчинення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 не відповідатиме вимогам ст.1 КУпАП, тобто завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення та не сприятиме запобіганню адміністративним правопорушенням ( ст.6 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Відповідно до ст. 38 КУпАП та з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіна підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далізаклад охорони здоров`я).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи містять докази вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1ст.130 КУпАП:

- дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 №539495 від 01 травня 2021 року, серії ДПР18 №539496 від 01 травня 2021 року;

- дисками з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано переслідування поліцейськими ОСОБА_1 , оскільки останній не зупинився на вимогу працівників поліції. Крім цього зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

При цьому, суд зазначає, що зі змістом інкримінованого йому адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколів за ч.1 ст. 122-2, ч. 1ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколів даних, порушення порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння не заявляв.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 2.4 та п. 2.5 ПДР України, якими водій повинен на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог ПДР та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та не виконав вимогу поліцейського зупинитися, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколів про адміністративні правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На виконання вимог ст.36 КУпАП, суд накладає стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП (за більш серйозне правопорушення з числа вчинених) у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є.Радченко