П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.10.2021 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова- Мартинишин М.О., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_1 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

01.09.2021 року інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівської області ДПП старшим лейтенантом поліції Журавльовим В.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №284912 про те, що ОСОБА_1 01.09.2021 року о 08:35 год. на вул. Любінська, 101 у м. Львові керуючи автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3(подвійна суцільна), здійснюючи розворот ліворуч, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів, порушивши вимоги п. 10.1, 1.5, 8.5.1 ПДР України.

ОСОБА_1 в суді вину у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України не визнав та пояснив, що 01 вересня 2021 року о 08:35 год. він керуючи автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Любінській у м.Львові у напрямку до аеропорту із швидкістю приблизно 40 км/год. Він під`їхавши до горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) дод. 2 ПДР України зупинився безпосередньо перед нею, оскільки на транспортному світлофорі для його напрямку руху горів заборонний червоний сигнал. Оскільки, йому необхідно було виконати розворот, а місце, у якому знаходився керований ним транспортний засіб, дозволяло йому цей розворот виконати, то увімкнувши покажчик лівого повороту, переконавшись у відсутності небезпеки для руху у вигляді автотранспорту, який би рухався у зустрічному йому напрямку і на смугу якого він мав намір виїхати, а також у тому, що жоден із автомобілів, котрі рухалися позаду нього не здійснює ніяких маневрів, пов`язаних із виїздом на смугу зустрічного руху, він, пересікши стоп-лінію, розпочав виконання запланованого ним маневру розвороту. Відтак, практично по мінімальному радіусу розвороту пересік ліву смугу, призначену для руху транспорту у напрямку від аеропорту до центру міста, і виїхав у праву смугу цього напрямку, на якій зайняв паралельне до країв проїзної частини дороги положення. Вирівнявши свій транспортний засіб у правій смузі зустрічного напрямку, він побачив, як із лівої по напрямку руху транспорту до аеропорту смуги, пересікши подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 дод. 2 ПДР України, яка поділяє потоки руху зустрічного транспорту, до смуги руху його автомобіля, виконуючи лівий розворот, наближається автомобіль «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_2 . Уникаючи із ним зіткнення, він застосував екстрене гальмування та вивернув кермо праворуч. Однак, в ситуації, яка склалася, уникнути контактування із вищевказаним транспортним засобом йому не вдалося. Внаслідок зіткнення автомобілі «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 та «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_2 отримали незначні технічні пошкодження. Тому в його діях немає жодних порушень правил безпеки дорожнього руху, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП. Крім того, він для водія автомобіля «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_2 був перешкодою справа, то останній зобов`язаний був дати йому дорогу. Відтак, вважає в даному правопорушенні його вини немає, а тому просить закрити справу відносно нього.

У суді представник ОСОБА_1 - адвокат Олексів В.В. пояснив, що його довіритель вини у вчиненні даного правопорушення не визнає, оскільки причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали винні дії водія автомобіля «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який виконував розворот у невстановленому місці, при цьому пересік подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, не надав перевагу в русі автомобілю «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , що призвела до зіткнення між нашими транспортними засобами. Внаслідок чого, постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 06.10.2021 року водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даного ДТП. Додатково зазначає, що на долученій ним масштабній схемі, із урахуванням технічних характеристик автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 видно, що для того, щоб зайняти кінцеве положення на дорозі так, як це відображено на схемі ДТП, ОСОБА_1 дійсно міг виконати лівий розворот лише знаходячись за стоп-лінією, на якій закінчується подвійна суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 дод. 2 ПДР України, що в свою чергу цей факт виключає пересікання останньої ОСОБА_1 . Натомість працівник поліції масштабної схеми не будував, технічних характеристик автомобілів-учасників ДТП не досліджував, схему ДТП склав ексклюзивно неякісно, поверхнево, навіть не відмітивши на ній віддаль від місця зіткнення до закінчення подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 дод. 2 ПДР України. Крім цього, до матеріалів справи парником поліції не долучено жодних належних, достатніх та допустимих доказів, що відображають об`єктивну сторону правопорушення. А протокол про адміністративне правопорушення не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, він не є достатнім доказом вини. Тому просить закрити справу відносно ОСОБА_1 ..

Потерпілий ОСОБА_2 в суді пояснив, що в даному ДТП є вина водія ОСОБА_1 та пояснив, що 01.09.2021 року близько 08:40 год., він керуючи автомобілем марки «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_2 та рухався на ньому по вул. Любінській в напрямку до перехрестя з вул. Виговського у м.Львові, зайнявши крайню ліву смугу руху з наміром зробити розворот. Очікуючи зеленого сигналу на перехресті вул. Любінська-Виговського у м.Львові перед його автомобілем знаходився автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . В той час він пересвідчив у безпечності маневру та здійснюючи розворот, то водій транспортного засобу марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив удар у його автомобіль та отримав механічні пошкодження у вигляді деформації правих передніх дверей розміром 50 см. х 35 см. з пошкодженням лакофарбового покриття. Таким чином вважає, що водій автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 об`єктивно спроможний був виявити його автомобіль, однак не вжив заходів для зменшення швидкості та безпечного об`їзду чи зупинки. Вважає, що вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №284912 від 01.09.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 01.09.2021 року та схемою місця ДТП та долученим ним відеозаписом. Тому просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Олексів В.В. та ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та долученими документами та відеоматеріалом, оглянувши їх в сукупності, приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пункт 8.5.1 ПДР передбачає, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.251 КпАП України одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.7, 254, 279 КпАП України, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Як на водія автомобіля Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 так як і на водія «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 були складенні два протоколи про адміністративні правопорушення.

З наданих суду доказів адвокатом Олексівим В.В., а саме: фотознімок із місця ДТП, дані про технічні характеристики автомобілів «Nissan Primera» та «Skoda Fabia» та масштабну схему ДТП вбачається, що ОСОБА_1 не допускав та адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не вчиняв, оскільки останній зміг виконати на автомобілі «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 лівий розворот лише знаходячись за стоп-лінією, на якій закінчується подвійна суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 дод. 2 ПДР України.

Письмовим поясненням ОСОБА_2 від 01.09.2021 року та поясненням ОСОБА_2 у суді суд не дає віри, оскільки його вина в скоєнні адміністративного правопорушення доведена постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 06.10.2021 року. Дана постанова набула законної сили та не оскаржувалась учасниками ДТП.

З постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 06.10.2021 року підтверджується, що водій автомобіля «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна лінія), здійснюючи розворот ліворуч, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1; 1.5; 8.5.1 Правил дорожнього руху.

Відеозапис, наданий ОСОБА_2 на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у справі у зв`язку з тим, що на відеозаписі час та дата не співпадає із датою вчинення ДТП за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Долучена схема місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №284912 від 01.09.2021 року не містить відстані від місця зіткнення автомобілів «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_2 та «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 до закінчення подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 дод. 2 ПДР України.

Відтак, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 , схему місця ДТП в цій частині та долучений відеозапис ОСОБА_2 , оскільки такі спростовуються фактичними даними(вищезазначеними доказами).

Отже, за таких обставин вважати протокол складений відносно ОСОБА_1 законним і безперечним доказом не представляється можливим, а оскільки всі сумніви повинні тлумачитись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказані докази суддя оцінює з урахуванням положення ст.252 КУпАП, де, зокрема, зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62Конституції України презумпції невинуватості.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що досліджені докази не виключають сумнівів у тому, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стаття 284 КУпАП містить вичерпний перелік постанов, які можуть бути прийняті судом за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення - це постанови про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП, та про закриття справи.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 221, 247, 283,284 КУпАП -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Суддя Мартинишин М.О.