Справа № 444/51/21
Провадження № 3/444/70/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, зі слів є особою з інвалідністю, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 02.01.2021 року о 00 год. 30 хв. в м.Рава-Руська, по вул.Коновальця, 10, Львівської області, керував транспортним засобом марки "BMW 316" д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в законному порядку відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив що викладені обставини події, яка мала місце 02.01.2021 року в протоколі про адміністративне правопорушення відповідають дійсності. Також пояснив, що дійсно номерний знак транспортного засобу, яким він керував, не підсвідчувався, що було причиною зупинки його транспортного засобу. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що дійсно він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою продуття приладу "Драгер", оскільки, на його думку, є ймовірність зараження коронавірусом COVID-19. Також зазначив, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, оскільки в нього в автомобілі перебували люди, яких він не міг залишити, оскільки мав відвезти цих людей по домівках. іншого водія, котрий зміг би керувати його транспортним засобом не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №186136 від 02.01.2021 року;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02.01.2021 року;

-довідкою, згідно з якою гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія НОМЕР_3 від 13.09.2018 року термін дії до 13.09.2048 року;

-CD-диском з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського події, яка мала місце 02.01.2021 року за участі ОСОБА_1 ;

-особистими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими останній ствердив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку.

В судовому засіданні оглянуто відео записане на СD-диску події, яка мала місце 02.01.2021 року за участі ОСОБА_1 , із якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 на запитання працівника поліції - чи він бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою продуття приладу "Драгер" та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи вказану норму, а також наявні ознаки можливого перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння очей, це є безумовною підставою для перевірки особи на стан сп`яніння.

Вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння заявлялась ОСОБА_1 уповноваженими працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

Доводи ОСОБА_1 про те, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі він відмовився, оскільки в нього в автомобілі перебували люди, яких він не міг залишити, оскільки мав відвезти цих людей по домівках, а іншого водія, котрий зміг би керувати його транспортним засобом не було, суд до уваги не бере, так як з відеозапису із нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні, встановлено, що вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння заявлялась ОСОБА_1 працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дії працівників поліції є правомірними та відповідають вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують правопорушення не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КпАП України, передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що він не працює, є особою з інвалідністю, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" становить 2270, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ грн. 00 коп. - в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн. 00 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Олещук М. М.