Справа № 591/1498/21 Провадження № 3-зв/591/2/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 р. м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Янголь Є.В., розглянувши заяву адвоката Нагорного В.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р.,

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р. знаходиться справа про адміністративні правопорушення, передбачені ст ст. 124, 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1

14 травня 2021 року ОСОБА_2 до суду подав заяву про відвід судді Сорока М.Р. У своїй заяві зазначає, що 13.05.2021 в судовому засіданні, головуючий суддя по справі ОСОБА_3 , не з`ясувала позицію адвоката Нагорного В.Б. з приводу можливості продовження розгляду справи за відсутності свідків, які не були належним чином сповіщенні про час розгляду справи та перейшла до розгляду адміністративних протоколів по суті. Вказані обставини викликали у заявника сумніви у безсторонності судді.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Неявка ОСОБА_2 не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність особи, якій заявлено відвід та особи, яка такий відвід заявила.

Вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, враховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.

Так, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Белгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Судом встановлено, що на розгляді у судді Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р. є провадження про адміністративні правопорушення, передбачені ст ст. 124, 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Підставами для відводу зокрема є відмова судді в задоволенні клопотання про виклик свідків та продовження розгляду справи у відсутності свідків.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 у заяві про відвід, за своєю суттю фактично є незгодою з процесуальним рішенням судді, а тому не є підставою, що викликає сумнів в об`єктивності, незалежності та неупередженості судді.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_2 про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч.1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 2, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Янголь