Справа № 308/552/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , - адвокатки Лиснички І.П., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокатка Лисничка І.П.,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови, 11.01.2020 о 18 годині 00 хвилин по вул. Челюскінців, буд. 6, у м. Ужгороді водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «VW Passat», р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Лисничка І.П. вказує на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що рапорт поліцейського ОСОБА_2 був ним написаний не у день складання протоколу, а через три дні - 14.01.2020, проте у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається рапорт. Також із показів ОСОБА_2 вбачається, що він не зупиняв транспортний засіб, а йшов позаду нього і помітивши, що ТЗ здійснював небезпечні маневри підійшов до ТЗ і попросив водія пред`явити документи. Стверджує, що автомобіль був припаркований біля під`їзду, а ОСОБА_1 не керував ТЗ. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисниці ОСОБА_1 - адвокатки Лисничка І.П., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук) та відмові у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 363538 підтверджено, що 11.01.2020 о 18 годині 00 хвилин по вул. Челюскінців, буд. 6, у м. Ужгороді водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «VW Passat», р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 підписав протокол, однак від надання будь-яких пояснень по суті правопорушення відмовився, зазначивши, що пояснення надасть у суді (а. с. 1). Між тим, з постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 до місцевого суду не з`явився, що у розгляді справи брала участь його захисниця - адвокатка Лисничка І.П.

З письмових пояснень гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - свідків правопорушення, вбачається, що 11.01.2020 о 18 годині 00 хвилин по вул. Челюскінців, буд. 6, у м. Ужгороді свідки були запрошені для засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я (а. с. 2, 3).

З пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 11.01.2020 о 18 годині 00 хвилин, проходячи по вул. Челюскінців у м. Ужгороді, направляючись на роботу, побачив як водій автомобіля марки «VW Passat», р.н. НОМЕР_1 робить незрозумілі маневри. Після зупинки автомобіля підійшов до водія, в якого виявив ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння викликав черговий наряд патрульної поліції.

З пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що 11.01.2020 о 18 годині 00 хвилин, отримавши повідомлення про факт керування водієм транспортним засобом у стані алкольного сп`яніння, прибув на місце події. По вул. Челюскінців у м. Ужгороді, побачив водія автомобіля марки «VW Passat», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, як на місці стоянки, так і у закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт залишення автомобіля марки «VW Passat», р.н. НОМЕР_1 по вул. Челюскінців, буд. 6, у м. Ужгороді (а. с. 4).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_2 .

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектори УПП в Закарпатській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були упереджені при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, пропонуванні йому пройти огляд на місці зупинки та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що у поліцейського ОСОБА_7 були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспекторів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що вищевказані інспектори діяли в межах наданих їм повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й достовірних даних про те, що в громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були підстави для обмови ОСОБА_1 у тому, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також у свідка ОСОБА_2 в обмові у керуванні ОСОБА_1 , у вказані у протоколі час та місці, транспортним засобом, - такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході апеляційного розгляду справи.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною і що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що транспортним засобом він не керував, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що рапорт поліцейського ОСОБА_2 був ним написаний не у день складання протоколу, а через три дні - 14.01.2020, проте у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається рапорт, що ОСОБА_2 не зупиняв транспортний засіб, а йшов позаду нього, що на момент приїзду працівників поліції автомобіль був припаркований біля під`їзду по вул. Челюскінців, буд. 6, у м. Ужгороді, а ОСОБА_1 не керував ТЗ, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР та висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд бере до уваги те, що такими будь-яким чином не спростовується встановлений як судом першої інстанції, так і апеляційним судом факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови у проходженні огляду, а також ці доводи не свідчать про будь-які порушення з боку поліцейських при проведенні перевірки та складанні протоколу. Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині, апеляційний суд враховує і те, що матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 добровільно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім цього, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 під час розгляду справи місцевим судом.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким дана правильна оцінка в постанові; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмові у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокаткою Лисничка І.П. апеляційну скаргу - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала захисниця ОСОБА_1 - адвокатка Лисничка І.П., залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан