П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.06.2021 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, продавця-консультанта «Азов-Галичина», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановив:

Згідно адміністративних матеріалів №465/3241/21, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №107001 від 21.03.2021 року, 19.03.2021 року близько 21:00 год. за місцем проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив фізичне домашнє насильство відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вдарив його по руці, проте тілесних ушкоджень не заподіяв.

Крім цього, згідно адміністративних матеріалів №465/3242/21, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №103892 від 21.03.2021 року, 20.03.2021 року близько 21:00 год. за місцем проживання АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вдарив декілька разів по різних частинах тіла, проте тілесних ушкоджень не заподіяв.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши представлені адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП.

Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №107001, ВАБ №103892.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5ст.4Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні.

Керуючись статтями 283,284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення:

передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок гривень) грн.

передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок гривень) грн.

Остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити з урахуванням положень ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні) грн.

На дану постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя Мартьянова С.М.