Номер провадження: 33/813/552/21
Номер справи місцевого суду: 494/11/21
Головуючий у першій інстанції Римар І.А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Дубрянської Н.О., адвоката Шулик М.М., ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 с. 130 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 454,00 гри.

З вказаної постанови вбачається, що згідно протоколу серії ОБ №099200 про адміністративне правопорушення від 06.01.2021 року вбачається, що 06.01.2021 року о 00:05 годині в м. Березівка Одеської області по вул. Парковій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ОБ №099210 про адміністративне правопорушення від 06.01.2021 року вбачається, що 06.01.2021 року о 00:05 годині в м. Березівка Одеської області по вул. Парковій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яка надавалася проблисковими маячками та гучною сиреною, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Березівського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)судом першої інстанції при розгляді справи не були враховано, що зазначені в протоколах свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були залучені на місці зупинки ОСОБА_1 , тобто в їх присутності водію не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і відмову від такого проходження ОСОБА_1 не висловлював;

2)судом першої інстанції при розгляді справи було порушено право ОСОБА_1 бути присутнім в судовому засіданні.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Шулик М.Ю., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 099200 від 06.01.2021 року з якого вбачається, що 06.01.2021 року о 00:05 год. у м. Березівка по вул. Парковій Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061 державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода) від продуву алкотестера Драгер або проїхати на медичний огляд до лікарні для встановлення стану сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення, зазначено «выпил 3 пива»;

-пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 06.01.2021 року о 00:05 хв. по вул. Паркова в м. Березівка Одеської області він керував автомобілем ВАЗ 21061 державний номер НОМЕР_2 . В цей же час працівники поліції намагалися за допомогою проблискових маячків та гучномовця, зупинити його, однак він продовжував їхати на своєму автомобілі. Під час переслідування працівники поліції зупинили ОСОБА_1 . Під час перевірки його документів, з порожнини рота було відчутно різкий запах алкоголю. На питання поліцейських чи вживав він спиртні напої, ОСОБА_4 відповів, що перед тим, як сісти за кермо свого автомобілю він випив 3 пляшки алкогольного пива і тому не зупинявся на вимогу поліцейських. Вину свою ОСОБА_1 визнав повністю, також визнав факт того, що ним були порушені правила дорожнього руху. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, а також проїхати до медичного закладу відмовився, оскільки вину свою визнав. Пояснення підписані ОСОБА_1 ;

-пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 06.01.2021 року його було запрошено у якості свідка при складанні адміністративного протоколу відносно водія автомобілю ВАЗ 21061 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 . В його присутності водій ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним спиртних напоїв та керування вищевказаним транспортним засобом. Крім цього, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 продути алкотестер Драгер або проїхати до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, оскільки вину свою визнав. Надавав особисті пояснення;

-пояснення ОСОБА_3 з яких вбачається, що 06.01.2021 року її було запрошено у якості свідка при складанні адміністративного протоколу відносно водія автомобілю ВАЗ 21061 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , в її присутності водій ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним спиртних напоїв та керування вищевказаним транспортним засобом. Крім цього, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 продути алкотестер Драгер або проїхати до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, оскільки вину свою визнав. Після складання протоколу ОСОБА_1 з ним ознайомився та зробив відповідний запис;

-протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №099210 від 06.01.2021 року, з якого вбачається, що 06.01.2021 року о 00:05 год., в м. Березівка по вул. Парковій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061 державний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, вимога надавалася проблисковим маячком та гучномовцем, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР за, що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними чи недопустимими доказами, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Окрім цього ОСОБА_1 не заперечував факту того, що він перед тим, як сісти за кермо вживав спиртні напої, не заперечував і того факту, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відображена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 099200 від 06.01.2021 року та письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Довід апеляційної скарги про те, що справа судом першої інстанції розглянута у відсутність ОСОБА_1 та його захисника чим було порушено вимоги ст. 268 КУпАП не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 був належним чином сповіщений про розгляд справи на 21.01.2021 року на 09:10 год. 20.01.2021 року на адресу суду першої інстанції від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із знаходженням на лікарняному. Розгляд справи було відкладено на 28.01.2021 року на 10:00 год. про що ОСОБА_1 було сповіщено належним чином. 27.01.2021 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням. Розгляд справи було відкладено на 02.03.2021 року на 09:15 год. про, що також ОСОБА_1 було сповіщено належним чином. 02.03.2021 року представник ОСОБА_1 надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що необхідно ознайомитися з матеріалами справи, крім того просив провести судове засідання за допомогою відео та аудіо запису. Однак в судове засідання не з`явилися а ні ОСОБА_1 , а ні його захисник.

За таких підстав, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Посилання апелянта на обов`язкову участь при розгляді справ за ст.130, ст.122-2 КУпАП особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відповідають положенням ч.2 ст.268 КУпАП.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захиснику, який приймав участь у судовому засіданні, в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст.268 КУпАП, чим відновлено їх право на участь в судовому розгляді.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 06.01.2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова