Провадження № 33/801/842/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 481 Митного Кодексу України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмельницький, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 481 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 13.12.2019 ним було ввезено в Україну для особистого користування транспортний засіб марки BMW 530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком на 1 рік, проте не вивіз його в установлений строк.

Під час здійснення перевірки встановлено, що станом на 29.03.2021 інформація щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України або поміщення його в інший митний режим відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 6 статті 481 МК України, про що складено протокол про порушення митних правил № 0141/40100/21 від 29 березня 2021 року.

Не погодившись із судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду від 22.09.2021, а провадження у справі закрити. Посилається на те, що розгляд справи відбувся без його участі, хоча він подавав клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, суд не взяв до уваги те, що на ввезеному автомобілі він потрапив у ДТП, внаслідок якого було знищено автомобіль, що позбавило ОСОБА_1 можливості вивезти автомобіль та звернутись із заявою про зміну митного режиму. Також апелянт звертає увагу на те, що не зміг вивезти авто через запровадження карантинних обмежень.

Крім цього, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, з посиланням на те, що участі в розгляді справи він не брав, копію оскаржуваної постанови отримав лише 18 жовтня 2021 року.

Строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, так як в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували викладені апелянтом обґрунтування.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав апеляційному суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник Подільської митниці Державної митної служби України Вихристюк В.Д. проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просить залишити в силі постанову суду першої інстанції. Пояснила, що ОСОБА_1 неодноразово викликався в установленому законом порядку в суд першої інстанції, проте жодного разу не з`явився. Його посилання не неможливість вивезти автомобіль в установлений строк не можуть бути прийняті до уваги, так як з травня 2020 року йому було відомо про те, що автомобіль був пошкоджений, що не виключає його вивезення, зокрема, шляхом поміщення на лафет. Крім того, до закінчення річного строку тимчасового ввезення ОСОБА_1 не звертався до митниці з приводу зазначеного автомобіля.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 МК, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів, а згідно вимог ст. 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 486 МК України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За протоколом про порушення митних правил №0141/401000/21 від 29 березня 2021 року ОСОБА_1 ставилося у провину порушення митних правил, за що передбачена відповідальність частиною 6 статті 481 МК України.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до вимог статті 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил згідно із статтею 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4)висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 481 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил, який підписаний ним, витягами з ЄАІС Держмитслужби, АСМО «Інспектор» та поясненнями самого ОСОБА_1 .

Вказані докази є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

З апеляційної скарги вбачається, що обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, ОСОБА_1 фактично не заперечуються.

Доводи ОСОБА_1 про пошкодження автомобіля у ДТП як причину неможливості вивезти автомобіль за кордон та подати заяву до суд не безе до уваги як безпідставні, оскільки пошкодження чи знищення автомобіля не позбавляють правопорушника можливості подати чи направити заяву до органів Держмитслужби з повідомленням про наявність поважних причин і неможливість вивезти автомобіль закордон в установлений строк, та додати відповідні докази.

Не може бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення і та обставина, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , повідомленого в установленому законом порядку про дату, час і місце її розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Так, дана справа про порушення митних правил надійшла до Вінницького міського суду 26.04.2021 року.

В зв`язку з критичною ситуацією, що склалася із фінансовим забезпеченням діяльності суду в 2021 році, зокрема, в частині відсутності асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції, Вінницький міський суд був позбавлений можливості з 04.01.2021 надсилати судові повістки про виклик до суду, а виклик учасників справи здійснювався телефоном або шляхом вручення судової повістки безпосередньо в суді, про що свідчить явка представника митниці в судові засідання 12.05.2021, 27.05.2021, 14.06.2021.

Будучи належним чином повідомленим про судове засідання 02.07.2021, ОСОБА_1 в день засідання подав заяву про його відкладення в зв`язку з амбулаторним лікуванням.

В подальшому ОСОБА_1 за станом здоров`я не з`явився в судові засідання 21.07.2021, 05.08.2021 і 22.09.2021.

При цьому заява про відкладення судового засідання, призначеного на 10-30 год. 22.09.2021, надіслана ОСОБА_1 на адресу суду 20.09.2021 й надійшла (зареєстрована) в суді 22.09.2021 (без вказівки часу) і передана судді вже після засідання, тобто 23.09.2021.

Відтак ОСОБА_1 був обізнаний про те, що в провадженні Вінницького міського суду перебувала зазначена справа, неодноразово подавав клопотання про відкладення її розгляду в зв`язку з перебуванням на лікуванні, які задовольнялися судом у випадку їх вчасного надходження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 04.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знав.

Відтак порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 6 ст. 486 МК України, відсутні.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження, а тому скарга не підлягає до задоволення, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючи ст. 294 КпАП України, ст. 529-531 МК України, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 481 Митного Кодексу України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М .Стадник