Справа № 759/524/21 Головуючий 1 інстанція- Поплавська О.В.
Провадження № 33/824/4433/2021 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м.Києва від 12 лютого 2021 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2020 року серії ДПР18 № 042710 ОСОБА_2 21 грудня 2020 року о 15 годині 40 хв. на проспекту Л.Курбаса 6 у м.Києві,керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Vida», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним та не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.18 та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Prado» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3 «б», 8.51 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 12 лютого 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрите у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову Святошинського районного суду м.Києва від 12 лютого 2021 року потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адмінстративного стягнення.

Скарга мотивована тим, що він як потерпілий і учасник справи не був повідомлений судом про її розгляд, що у свою чергу потягло порушення його прав, бо він не мав змоги надати суду докази та довести перед судом їх переконливість, а також призвело до порушення принципів рівності, змагальності та диспозитивності (ст.ст.8 та 9 КАС України). Суд дійшов помилкового висновку про відсутність вини у порушенні ПДР з боку водія ОСОБА_2 . Це ж стосується посилань суду на те, що зіткнення сталося на смузі руху, по

- 2 -

якій рухався ОСОБА_2 на автомобілі ЗАЗ. Такий висновок спростовується схемою ДТП, де зазначене місце зіткнення на смузі його руху, а відтак має місце самостійна нічим не мотивована зміна місця зіткнення. Суд не врахував, що винність ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, фото та відеозаписом з камери відеореєстратора на його автомобілі «Toyota Prado». Вважає, що суд вийшов за межі протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі під час зміни місця зіткнення на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Також, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на те, що розгляд справи відбувся без його належного повідомлення та участі, мали місце карантин і локдаун, а потім він захворів на коронавірусну хворобу, копію постанови він отримав лише 20 вересня 2021 року.

Наведені апелянтом причини пропуску строку подання апеляційної скарги визнаються судом поважними, а тому на підставі ст.294 КУпАП суд поновлює ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Святошинського районного суду м.Києва від 12 лютого 2021 року.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 та його захисник адвокат Конкін В.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задоволити та скасувати постанову суду як незаконну.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судової постанови та відсутність підстав для її скасування.

Вислухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки відсутністю доказів на підтвердження порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху, зокрема невиконання ним вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.18, що призвело до зіткнення з іншим автомобілем.

При цьому суд виходив з того, що відповідно до схеми ДТП зіткнення автомобілів сталося безпосередньо на смузі, по якій рухався автомобіль «ЗАЗ Vida» під керуванням водія ОСОБА_2 , що спростовує висновки про невиконання останнім вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.18.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних

- 3 -

обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно з п.2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.8.51 Правил дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Відповідно до розділу 34 «Дорожня розмітка» горизонтальна розмітка має таке значення: 1.18 - показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, транспортній розв`язці в різних рівнях, в місці влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот.

Згідно додатку № 2 до Правил горизонтальна дорожня розмітка 1.18 являє собою зображення стрілки, яка показує напрямок руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 042710, складеного у відношенні ОСОБА_2 , суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що при керуванні транспортним засобом «ЗАЗ Vida» він не був уважним та не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.18, що потягло зіткнення з автомобілем «ToyotaPrado».

Водночас судом встановлено, що ДТП сталося під час руху обох транспортних засобів «ЗАЗ Vida» і «ToyotaPrado» в попутному напрямку на перехресті з круговим рухом, де мається три смуги руху. Автомобіль «Toyota Prado» під керуванням ОСОБА_1 рухався в крайні лівій смузі по кругу і розпочав маневр повороту праворуч для виїзду з кругового перехрестя на примикаючу дорогу. Автомобіль «ЗАЗ Vida» під керуванням ОСОБА_2 , рухався у крайній правій смузі і продовжував круговий рух коли сталося зіткнення.

На складеній працівником поліції схемі ДТП, яка додана до протоколу, взагалі відсутні позначки щодо дорожньої розмітки 1.18, тобто відсутнє як зображення цієї розмітки, так і відсутні позначення, що це саме розмітка 1.18. На схемі вказано лише в який бік здійснюється напрямок руху по смугах на круговому перехресті (№ 10) та напрямок руху обох автомобілів (№ 8,9).

Окрім того, зі схеми вбачається, що зіткнення (на схемі № 3) зображено на межі крайньої правої та середньої смуг руху і зазначено поліцейським зі слів водіїв, про що міститься відмітка. При цьому, підписуючи схему, ОСОБА_2 зазначив, що не згоден зі схемою ДТП.

Потерпілий ОСОБА_1 додав до апеляційної скарги оптичний диск із фотознімками з місця ДТП та відеозаписом з камери відеореєстратора на його автомобілі «Toyota Prado», які на думку апеляційного суду є важливими доказами і прийняті до уваги.

Зокрема із відеозаписучітко вбачається, що на перехресті з круговим рухомнанесена дорожня розмітка 1.18 у вигляді стрілок, які показують напрямок руху, в тому числі у

- 4 -

крайній правій смузі, по якій рухався автомобіль «ЗАЗ Vida» під керуванням ОСОБА_2 , нанесена така розмітка, яка дозволяє круговий рух у правій смузі в тому числі в районі примикання дороги, на яку мав намір повернути ОСОБА_1 .

Ці ж обставини підтверджуються фотознімками, на яких мається дорожня розмірка 1.18, що дозволяє круговий рух у крайній правій смузі.

Отже, апеляційним судом незапречно встановлено, що рухаючись у крайній правій смузі на перехресті з круговим рухом, де маються три смуги руху, ОСОБА_2 не порушував вимоггоризонтальної дорожньої розмітки 1.18, як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вірно закрив провадження в даній справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме невиконання вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.18, що призвело до зіткнення з іншим автомобілем.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність вини у порушенні ПДР з боку водія ОСОБА_2 колегія суддів відхиляє з викладених вище підстав, а саме відсутності невиконання останнім вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.18, що призвело до зіткнення, оскільки як вище вказувалося розмітка 1.18 у вигляді стрілки білого кольору дозволяла круговий рух у правій смузі в тому числі в районі примикання дороги, на яку мав намір повернути ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо хибності висновків суду про те, що зіткнення сталося на смузі руху, по якій рухався ОСОБА_2 на автомобілі ЗАЗ, що спростовується схемою ДТП, де зазначене місце зіткнення на смузі його руху, а відтак має місце самостійна і нічим не мотивована зміна судом місця зіткнення необгрунтовані.

Як вище вказувалося, на схемі ДТП місце зіткнення № 3 зображено на межі крайньої правої та середньої смуг руху і зазначено поліцейським зі слів водіїв, про що міститься відмітка. При цьому, підписуючи схему, ОСОБА_2 зазначив, що не згоден зі схемою ДТП.

Водночас із наданого апелянтом відеозапису чітко вбачається, що автомобіль «ToyotaPrado» під керуванням ОСОБА_1 рухався в крайні лівій смузі по кругу і розпочав маневр повороту праворуч для виїзду з кругового перехрестя на примикаючу дорогу, перетнув середню смугу руху і зіткнення сталося в крайній правій смузі руху, в якій рухався ОСОБА_2 .

Це ж стосується доводів апеляційної скарги про неврахування судом того факту, що винність ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, фото та відеозаписом з камери відеореєстратора на його автомобілі «Toyota Prado», а суд вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі під час зміни місця зіткнення на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які безпідставні та надумані.

Доводи апеляційної скарги пропорушення вимог ч.2 ст.2772 КУпАП апеляційний суд визнає обгрунтованими і такі порушення суддею першої інстанції були допущені, оскільки справу було розглянуто без участіпотрепілого ОСОБА_1 , за відсутності відомостей про його повідомлення. Разом з тим, недотримання суддею вимог ч.2 ст.2772 КУпАП не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, оскільки права ОСОБА_1 , передбачені ст.269 КУпАП були в повному обсязі реалізовані ним в суді апеляційної інстанції, де потерпілий навів усі аргументи та надав докази на свій захист, які

- 5 -

вважав за необхідне. Окрім того, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Конкін В.В.

Більш того, саме ці обставини були взяті судом апеляційної інстанції до уваги при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який за клопотанням ОСОБА_1 , був поновлений.

Окрім того, всі наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення щодо незаконності оскаржуваної постанови апеляційним судом ретельно розглянуті і їм дана оцінка, що у свою чергу свідчить про дотримання прав ОСОБА_1 , передбачених ст.269 КУпАП та їх реалізацію в повному обсязі.

Надані апелянтом докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людинияк джерела права.

Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що з огляду на каральну мету адміністративного стягнення у виді штрафу, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах: «Надточій проти України» та «Лучанінов проти України»).

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Оцінюючи сукупність наявнихв справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги з приводу наявності в діях ОСОБА_2 порушення вимог дорожньої розмітки 1.18 ПДР і відповідно ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

- 6 -

Враховуючи наведене, постанова Святошинського районного суду м.Києва від 12 лютого 2021 року є законною та обгрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Святошинського районного суду м.Києва від 12 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постановусудді Святошинського районного суду м.Києва від 12 лютого 2021 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за с.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко