Справа № 161/5163/21 Провадження №33/802/752/21 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В.
Категорія: ч.1 ст.183-1 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Петрука Ігоря Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2021 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 допустив несплату аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, який станом на 01.03.2021 складає 23 320,89 грн, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення, а постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Посилається на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Вказує, протокол про адміністративне правопорушення був складений державним виконавцем без його участі, в порушення вимог ст. 254 КУпАП, зі змістом якого його ніхто не ознайомлював. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 вказує про існування зазначеної постанови дізнався лише 06.10.2021 від свого представника Петрука І.В., який отримав копію в місцевому суді після подання заяви про її отримання та ознайомлення з матеріалами адміністративної справи. Стверджує, за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 55/106 з 16.12.2020 не проживає, оскільки дане житло було продане 23.12.2020. А тому кореспонденції з Луцького міськрайонного суду Волинської області не отримував. Вважає, поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження, який просить поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доходжу до наступного висновку.

Так, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, про існування постанови від 06 травня 2021 року дізнався 06 жовтня 2021 року, 18 жовтня 2021 року подав апеляційну скаргу, а тому, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, відтак, суд вважає за необхідне прийняти подану ним апеляційну скаргу до розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Петрука І.В., який апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, суд доходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд дослідив обставини справи та дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Як встановлено в суді першої інстанції та досліджено в апеляційній інстанції, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке полягає у несплаті аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 (шість) місяців з моменту пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, заборгованість станом на 01.03.2021 становить 28 320,89 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

З показань наданих в апеляційній інстанції старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м.Луцька Гордун І.Л. вбачається, станом на 16.11.2021 ОСОБА_1 погасив заборгованість по аліментах на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , більше, як на 35 000 грн.

Це підтвердив в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Петрук І.В.. Просив суд врахувати, причина виникнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, у правопорушника виникла в результаті складної життєвої ситуації. На утриманні в апелянта перебуває малолітня донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку виховує сам, оскільки матір дитини ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина народилась з вадами здоров`я, це підтверджується випискою із медичної картки новонародженої №1362 від 08.06.2020 (а.с.43). Дочка ОСОБА_1 тривалий період перебувала на лікуванні, проходила лікування в ДУ "Науково-практичний седичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії", що підтверджується випискою з історії хвороби №2404 ОСОБА_7 (а.с.45-46). Оскільки апелянт сам виховує малолітню дочку, якій на даний час 1 рік 5 місяців, вона потребує стороннього догляду, а тому відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт поставить останнього в скрутне становище.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що хоча й в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, однак суд вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись щодо нього усним зауваженням. Оскільки ОСОБА_1 погашена майже вся сума заборгованості по аліментах та останній зобов`язується в подальшому сплачувати аліменти вчасно, до адміністративної відповідальності притягається вперше, сам виховує малолітню дочку ОСОБА_7 , апеляційний суд застосовує щодо нього ст.22 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П.Борсук