Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

секретарів судового засідання - Москалик Т.В., Шулюк І.Б.,

представника митниці - Ступака А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи за апеляційною скаргою начальника Поліської митниці Держмитслужби

Панчука С.Є. на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року провадження в адміністративній справі за ч.1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 01.07.2019 року в зоні діяльності Волинської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України товар «легковий автомобіль марки «Hyundai I20», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 . У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України, громадянин ОСОБА_1 подав органу доходів і зборів рахунок №2019-6096050 від 27.06.2019 року, виданий продавцем UАВ «Gelgotoz Transportas» (Aleksandravo k., Marijampoles sav. LT). Відповідно до вказаного рахунку, легковий автомобіль марки «Hyundai I20», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 було реалізовано громадянину ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Фактурна вартість товару згідно комерційного рахунку №2019-6096050 від 27.06.2019 року становить 3150 Євро.

02.07.2019 року декларантом ПП «Волиньброксервіс» ОСОБА_3 у Волинську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ UА205100/2019/009535 для проведення митного оформлення товару «легковий автомобіль марки «Hyundai I20», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 .

Митна вартість товару за вищезазначеною митною декларацією заявлена декларантом із застосуванням резервного методу на рівні 96 660,68 грн. (або еквівалент 3250 Євро) на дату проведення митного оформлення транспортного засобу. Фактурна вартість товару становить 3150 Євро (або 93 686,50 грн.).

У той же час, у результаті опрацювання листа Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Державної митної служби України від 02.03.2020 року вих. №20-01/20-02- 01/7.13/312, встановлено невідповідність даних, що містяться в доданих до листа документах, даним, заявленим при митному оформленні транспортного засобу на митній території України, а саме: митними органами Литовської Республіки направлено копію експортної митної декларації країни відправлення від 25.06.2019 року №19LTKC0100EK118F44, копію рахунку фактури від 25.06.2019 року №2019-01528, на підставі яких здійснено продаж товару та експорт автомобіля марки «Hyundai I20», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 з території Республіки Литва на митну територію України.

Згідно копій документів, наданих митними органами Литовської Республіки, встановлено, що продавцем та відправником товару зазначено литовську компанію UАВ «Gelgotoz Transportas» (Gelyno g.10, Marijampole, Lietuva), а покупцем і отримувачем - громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Вартість транспортного засобу становить 5374 Євро (або еквівалент 159 832,15 грн.), що значно перевищує заявлену до митного оформлення митну вартість товару. Надана митними органами Литовської Республіки копія експортної митної декларації до митного оформлення в Україні не подавалася.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товару, а саме: легкового автомобіля марки «Hyundai I20», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , вартістю 159 832,15 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, або документів, що містять неправдиві відомості, а саме, рахунку №2019-6096050 від 27.06.2019 року, виданого продавцем UАВ «Gelgotoz Transportas» (Aleksandravo k., Marijampoles sav. LT), що містить неправдиві відомості щодо його дійсної вартості.

Не погоджуючись з постановою суду начальник Поліської митниці Держмитслужби Панчук С.Є. оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вказує, що на момент розгляду справи (06.11.2020 року) про порушення митних правил строки накладення адміністративного стягнення не закінчились.

Просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів з конфіскацією товару безпосереднього предмету порушення митних правил.

Крім того, Панчук С.Є. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова винесена відносно ОСОБА_1 06 листопада 2020 року (а.с.63).

Копія постанови суду отримана Поліською митницею Держмитслужби 15 січня 2021 року (а.с.77).

Апеляційна скарга подана 25 січня 2021 року (а.с.68).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд ОСОБА_1 та його захисник Семенюк З.М. в судове засідання повторно не з`явилися.

Захисник Семенюк З.М. подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи представника митниці Ступака А.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП одним з завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Під час апеляційного розгляду представник митниці Ступак А.В. надав пояснення, що зроблений судом першої інстанції висновок про те, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладання адміністративного стягнення є передчасними.

Апеляційний суд приймає пояснення представника митниці та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Із матеріалів справи слідує, що правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 було виявлене Поліською митницею Держмитслужби 06 березня 2020 року, тобто з часу отримання листа від Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Державної митної служби України від 02 березня 2020 року №20-01/20-02-01/7.13/312 (а.с.20).

Протокол про порушення митних правил №0379/20400/20 відносно ОСОБА_1 був складений 12 червня 2020 року та матеріали справи направлено до Рівненського міського суду 18 червня 2020 року (а.с.1).

Разом з тим, всупереч вимог ч.1 ст.467 МК України суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Крім того, диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих витрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За змістом даної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватись в т.ч. шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві дані.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8, підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Як вбачається зі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил від 12 червня 2020 року (а.с.1-3), наявність в його діях ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, митними органами пов`язується з поданням органу доходів і зборів рахунку №2019-6096050 від 27.06.2019 року, виданий продавцем UАВ «Gelgotoz Transportas» (Aleksandravo k., Marijampoles sav. LT). Відповідно до вказаного рахунку, легковий автомобіль марки «Hyundai I20», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 було реалізовано громадянину ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Фактурна вартість товару згідно комерційного рахунку №2019-6096050 від 27.06.2019 року становить 3150 Євро.

Митними органами Литовської Республіки направлено копію експортної митної декларації країни відправлення від 25.06.2019 року №19LTKC0100EK118F44, копію рахунку фактури від 25.06.2019 року №2019-01528, на підставі яких здійснено продаж товару та експорт автомобіля марки «Hyundai I20», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 з території Республіки Литва на митну територію України.

Згідно копій документів, наданих митними органами Литовської Республіки, встановлено, що продавцем та відправником товару зазначено литовську компанію UАВ «Gelgotoz Transportas» (Gelyno g.10, Marijampole, Lietuva), а покупцем і отримувачем - громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Вартість транспортного засобу становить 5374 Євро (або еквівалент 159 832,15 грн.), що значно перевищує заявлену до митного оформлення митну вартість товару.

Разом з тим, в матеріалах проваджень відносно ОСОБА_1 відсутні будь-які відомості щодо підроблення рахунка №2019-6096050 від 27.06.2019 року чи інформацію, що документ містить внесені неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ним посвідчуються (а.с.11).

За змістом вимог ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справи, має право винести постанову про проведення додаткової перевірки.

Так, суд першої інстанції надав оцінку встановленим протоколом обставинам без дослідження необхідних для вирішення справи матеріалів, а отже висновки судді місцевого суду є передчасними з огляду на те, що на час прийняття рішення були відсутні достатні дані, необхідні для здійснення провадження в справі про порушення митних правил, як відсутні такі дані і на час апеляційного розгляду.

Оскільки названі вище недоліки не можуть бути усунуті при розгляді справи в апеляційній інстанції, то справу слід повернути до митного органу для проведення додаткової перевірки.

Під час додаткової перевірки необхідно перевірити вказані обставини, оскільки результати їх перевірки можуть вплинути на висновок щодо встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити Панчуку С.Є. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу Панчука С.Є. - задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а матеріали провадження повернути до Поліської митниці Держмитслужби для додаткової перевірки.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду О.І. Полюхович