Дата документу Справа № 336/6860/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/6860/20 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження №33/807/238/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 в режимі відеоконференції з ДУ «Софіївська ВК (№55), адвоката Артеменка Є.А., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника- адвоката Артеменка Є.А. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,який зі слів не працює, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 09.11.2020 р.о 16.10 год. по вул. Радищева 1 в м. Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2112 р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України,за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Артеменко Є.А. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних обставин. Так, 09 листопада 2020 року ОСОБА_2 зателефонували з Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області та повідомили що йому необхідно прибути разом з речами для подальшого відбуття покарання. Останній рухався на транспортному засобу у напрямку з м. Вільнянськ до м. Запоріжжя. Його зупинили перед в`їздом до міста Запоріжжя працівники поліції, та повідомили, що на авто не увімкнено ближній світ фар. Потім почали його перевіряти по своїй базі після чого повідомили про судимості та ін. Після чого працівники почали його звинувачувати у керуванні в нетверезому стані, а саме нібито він перебуває в наркотичному сп`янінні. ОСОБА_2 не погодився та пояснив що тверезий та рухається до райвідділу. На пропозицію пройти медогляд пояснив про відсутність часу за викладених обставин. Після чого на нього склали протокол та відпустили. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 09.11.2020 року працівниками поліції в порушення зазначеної Інструкції не зазначено жодної ознаки сп`яніння. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , його адвоката Артеменка Є.А., які підтримали апеляційну скаргу,перевіривши доводи скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог та дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 209390 від 9 листопада 2020 року, 09.11.2020 р. о 16.10 год. по вул. Радищева 1 в м. Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2112 р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України,за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд зважає на пояснення сторони захисту стосовно того, що у ОСОБА_1 були поважні підстави відмовитися від проходження медичного огляду у зв`язку з наступним.

Так, ОСОБА_1 пояснив, що 9 листопада 2020 року йому зателефонували з Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області та повідомили що йому необхідно прибути разом з речами до поліції для вирішення питання щодо подальшого відбуття покарання за вироком. Його зупинили працівники поліції і перевірили по своїй базі, після чого повідомили про судимості та інше. Потім працівники почали звинувачувати його у керуванні автомобілем у наркотичному сп`янінні. Він не погодився та пояснив що тверезий та рухається до райвідділу для відбуття покарання. На пропозицію поліцейського пройти медогляд він відмовився, оскільки квапився до відділу поліції, оскільки побоювався що в разі не прибуття його одразу візьмуть під варту. Також показав, що дійсно раніше відбував покарання за ч. 2 ст. 309 КК України та перебуває на обліку у наркодиспансері, проте тривалий час наркотики не вживає.

Вказані обставини ОСОБА_1 пояснював працівникам патрульної поліції під час зупинки транспортного засобу, однак поліцейськими вони не були взяті до уваги.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив версію ОСОБА_1 та пояснив, що він займає посаду оперативного працівника ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, дійсно 9 листопада 2020 р. він зателефонував ОСОБА_1 та повідомив йому про необхідність його явки того ж дня до відділу поліції для вирішення питань щодо виконання вироку суду. ОСОБА_1 у вечорі в той же день з`явився на виклик слідчого, розповив, що його зупинили працівники патрульної поліції і попросив два дні на збирання речей і сам прибув 12.11.2020 р. до ВП та його було відправлено до ІТТ. При зустрічі 09.11.2020 р. ОСОБА_1 перебував у адекватному стані, без жодних ознак як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння.

Обставина приведення вироку відносно ОСОБА_1 до виконання знайшла своє документальне підтвердження.

Отже, на думку апеляційного суду доводи ОСОБА_1 , у даному випадку, можна віднести на користь поважності причини, за якою останній висловився щодо відмови від проходження відповідного огляду.

Одночасно слід також зауважити і про порушення працівниками поліції Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" №1452/735 від 09.11.2015 року, під час складання зазначеного протоколу відносно ОСОБА_1 , зокрема, складання протоколу та інших документів передує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 209390 від 09.11.2020 р. відносно ОСОБА_1 зазначено час його складання «16.10 год».

Проте, на відеозаписі події, факт відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано о «16.58 год.», тобто вже після складання протоколу та інших документів відносно ОСОБА_1 .

Крім того, відеозапис не містить повного перебігу розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції, а зафіксовано лише фрагмент зйомки, що не узгоджується із положеннями п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18 грудня 2018 року № 1026 щодо безперервної відео зйомки.

На зазначені порушення Інструкцій працівниками поліції місцевий суд уваги не звернув.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому, зазначає зокрема ознаки сп`яніння.

Таким ознаками працівник патрульної поліції зазначив: розширенні зіниці очей, що не реагують на світло; порушення мови, порушення координації рухів; бліде обличчя.

Оглянуте відео не фіксує заходи з боку працівників поліції, скеровані на перевірку реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло, хоча події відбуваються у темну пору доби. Крім того, надане відео не фіксує будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , мова останнього є чіткою, порушень координації рухів також не вбачається ( ОСОБА_1 впевнено підписує надані документи), що поряд із не відстороненням останнього від керування транспортним засобом та не вилучення посвідчення водія, ставить під сумнів обставину наявності ознак наркотичного сп`яніння. Такі ознаки не мають бути абстрактними та повинні чітко фіксуватися з метою недопущення свавілля.

Отже, оглянуте відео не дозволяє стверджувати про відповідність зазначених у протоколі та у направленні ознак наркотичного сп`яніння зафіксованим на відео обставинам.

Наведені вище факти у своїй сукупності відповідно до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим є підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката Артеменка Є.А. і скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Артеменка Є.А. задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник