Код суду 233 № 233/5832/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Стадченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єлізово, Російської Федерації, громадянина України, має вищу освіту, знаходиться на дійсній військовій службі в/ч НОМЕР_1 , має військове звання лейтенант та перебуває на посаді начальника зв`язку-командир взводу управління, не одружений, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

- за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, якому роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України і 268 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №361 від 18 грудня 2020 року, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 18 грудня 2020 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, в умовах особливого періоду, перебуваючи на військовому об`єкті, розташованому у населеному пункті с.Тарасівка Костянтинівського району Донецької області, був виявлений під час виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння (неадекватна поведінка, запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна та нечітка мова).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав та пояснив, що у зв`язку з упередженим ставленням до нього з боку командування військової частини, на нього складають протоколи про адміністративні правопорушення. 18 грудня 2020 року він проходив обстеження на стан сп`яніння за допомогою пристрою, якому він не довіряє, як і не довіряє самому фельдшеру, який проводив його огляд, оскільки вважає, що той за короткий проміжок часу не міг пройти підготовку по проведенню оглядів. З результатами огляду він був не згоден, проте, до лікарні його не возили і біологічний матеріал не відбирали.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є фельдшером військової частини НОМЕР_1 . Він дійсно проходив підвищення кваліфікації по проведенню оглядів на стан сп`яніння військовослужбовців. В разі незгоди військовослужбовця з результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газонолізатора, останній повинен бути направлений до медичного закладу для проведення медичного огляду. Рішення про направлення військовослужбовця до медичного закладу для проведення огляду приймається командиром. Чи направлявся ОСОБА_1 18 грудня 2020 року до медичного закладу для проведення медичного огляду йому не відомо, оскільки це вирішує командир, як і не відомо, чому ОСОБА_1 не був направлений до медичного закладу у разі незгоди з результатами обстеження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 362 від 18 грудня 2020 року, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, 18 грудня 2020 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, в умовах особливого періоду, перебуваючи на військовому об`єкті, розташованому у населеному пункті с.Тарасівка Костянтинівського району Донецької області, був виявлений під час виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння (неадекватна поведінка, запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна та нечітка мова).

Відповідно до акту № 361 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор -505» №10418 від 18 грудня 2020 року - вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 18 грудня 2020 року о 14 годині 13 хвилини становить 2,104%. Відповідно до власноручного запису ОСОБА_1 останній не погодився з результатами огляду.

Відповідно до копії посвідчення офіцера НОМЕР_2 виданого 12 лютого 2018 року, на ім`я ОСОБА_1 , останній перебуває на дійсній військовій службі в в/ч НОМЕР_3 .

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 за місцем проходження служби характеризується з негативної сторони.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 193 від 07 серпня 2020 року лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду начальника-зв`язку-командира взводу управляння 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської грипи, ВОС1210003.

Вислухавши ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи і надавши їм відповідну оцінку, суддя вважає що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується в провину виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані.

В якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні суду надано акт №361 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор -505» №10418 від 18 грудня 2020 року, відповідно до якого вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 18 грудня 2020 року о 14 годині 13 хвилини становить 2,104%. Відповідно до власноручного запису ОСОБА_1 останній не погодився з результатами огляду.

З огляду на відсутність єдиного нормативного акту в Україні, який регулює порядок проходження огляду на факт встановлення перебування в стані алкогольного сп`яніння військовослужбовців, до правовідносин, що склались в даному провадженні про адміністративне правопорушення, можливо застосувати положення Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 р. №515 ( далі- Інструкції).

Так, у пункті 7 розділу VІІІ Інструкції зазначено те, що у разі незгоди порушника на проведення огляду уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), організовує направлення затриманого до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 14), здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду затриманих посадова особа Служби правопорядку забезпечує доставлення таких осіб до закладів охорони здоров`я Міністерства оборони України або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям (далі - заклади охорони здоров`я), протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках (перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд, другий - оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я).

Після проведення огляду посадова особа Служби правопорядку доставляє затриманого до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

Результати огляду на стан сп`яніння затриманого зазначаються оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у відповідних графах протоколу, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підшивається до зазначеного протоколу.

В порушення вищенаведеного, ОСОБА_1 , з огляду на його незгоду з результатами огляду проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, не був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим суддя ставить під сумнів законність процедури проведення 18 грудня 2020 року огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначеної Інструкцією, та констатує що належна процедура стосовно ОСОБА_1 дотримана не була, проведена формально, що є безумовним порушенням, яке тягне за собою визнання акту огляду на стан сп`яніння №361 від 18.12.2020 року недопустимим доказом.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих, не спростованих презумцій факту.

Враховуючи вищевикладені обставини суддя приходить до висновку про недоведеність належними і допустимими доказами об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак і відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, справа на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.172-20 ч.3 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя: О.В.Стадченко