Справа 350/1338/21
Номер провадження 3/350/473/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., з участю секретаря судового засідання Юречко Т.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460091, 15.06.2021 о 12 год. 30 хв. у сел.Рожнятів по вул.Шкільна на території КНП Рожнятівська багатопрофільна лікарня водій автомобіля Mercedes-Benz E200, р.н. НОМЕР_1 здійснив з`їзд з місця дорожньо-транспортної пригоди до якої був безпосередньо причетний.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 15.06.2021 вранці він приїхав на територію КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня РРР» де на майданчику для паркування залишив свій автомобіль марки Mercedes-Benz E200, р.н. НОМЕР_1 . Приблизно о 12:30 год. до нього зателефонував знайомий, який сказав, що жінка, яка керувала автомобілем «Ауді а4» рухаючись заднім ходом здійснила наїзд на його автомобіль. Коли він прийшов на місце ДТП, автомобіля «Ауді А4» вже не було. З метою запобігання втечі винуватця ДТП він вирішив наздогнати винуватицю ДТП на власному автомобілі. Наздогнавши автомобіль «Ауді А4», виявилось що за кермом була ОСОБА_2 , яка не заперечила, що допустила зіткнення із його автомобілем і усно зобов`язалась відшкодувати завдані збитки. Оскільки подія ДТП була зафіксована на камеру відеоспостерження, то розуміючи, механізм її скоєння, вважав, що зможе врегулювати дану ситуацію з винуватицею. Він не мав умислу на залишення місця пригоди з метою уникнення відповідальності, а навпаки намагався виявити правопорушника. Просив його до адміністративної відповідальності не притягувати.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з урахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Відповідно до норм КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Диспозиція ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пункт 2.10 «а» ПДР України, зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди , негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 Правил дорожнього руху, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Отже, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення характеризується наявністю виключно прямого умислу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460091, копії протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460092 та серії ДПР18 № 460093, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460091 вбачається, що 15.06.2021 о 12 год. 30 хв. у сел.Рожнятів по вул.Шкільна на території КНП Рожнятівська багатопрофільна лікарня водій автомобіля Mercedes-Benz E200, р.н. НОМЕР_1 , тобто ОСОБА_1 здійснив з`їзд з місця дорожньо-транспортної пригоди до якої був безпосередньо причетний (а.с. 2).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460092 вбачається, що ОСОБА_2 15.06.2021 о 12 год. 30 хв. у сел.Рожнятів по вул.Шкільна на території КНП Рожнятівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Ауді А4, н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності скоїла наїзд на припаркований автомобіль Мерседес Бенц Е200, д.н.з. НОМЕР_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с. 4).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460093 вбачається, що ОСОБА_2 15.06.2021 о 12 год. 30 хв. у сел.Рожнятів по вул.Шкільна на території КНП Рожнятівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Ауді А4, н.з. НОМЕР_2 , залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої безпосередньо була причетна, чим порушила вимоги п. 2.10 А, Д ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с. 3).

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 27.07.2021 вона приїхала на автомобілі «Ауді А4» до центральної лікарні сел.Рожнятів, після відвідання якої, рухаючись заднім ходом свого авто здійснила наїзд на автомобіль марки «Мерседес Бенц». Зупинившись, щоб поглянути, чи нічого не сталося та не замітивши подряпин на автомобілі, вона поїхала до поліклініки. Туди під`їхав власник «Мерседес Бенц», який заявив, що вона втекла з місця ДТП, однак вона проти цього заперечила. Після того, як вони дійшли домовленості з приводу ремонту пошкоджених автомобілів за її кошти, на цьому конфлікт був вичерпаний (а.с. 11).

З письмових пояснень ОСОБА_1 зокрема вбачається, що вранці він приїхав на територію КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня РРР» де на паркувальному майданчику залишив свій автомобіль марки Mercedes-Benz р.н. НОМЕР_1 . Приблизно о 12:30 год. до нього зателефонувала невідомий чоловік, який сказав, що жінка, яка керувала автомобілем «Ауді А4» темно-зеленого кольору рухаючись заднім ходом та здійснюючи маневр розвороту вказаного автомобіля зіткнулась задньою частиною свого автомобіля із заднього правою частиною бампера його транспортного засобу. Коли він прийшов на місце ДТП, автомобіля «Ауді А4» вже не було. Він сів у своє авто та наздогнав автомобіль, яке скоїло ДТП (а.с. 7).

Таким чином наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 який не керував автомобілем в момент аварії, тому фактично не був її учасником, відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд прийшов до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя: