Справа №591/4741/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока
Номер провадження 33/816/461/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 185 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бидюкова Д. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бидюкова Д. В. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , ФОП Древаль,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, водій ОСОБА_1 01.07.2021 року близько 08 год. 50 хв. в м.Сумах по вул.Харківська, 2/2 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме на неодноразову вимогу надати документи для перевірки, вказані у п. 2.1 а), б) ПДР України категорично відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бидюков Д. В. вважаючи судове рішення незаконним, упередженим та винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказував, що суд першої інстанції не вирішив питання про правильність складання протоколу, а саме відповідно до змісту зазначеного протоколу, не вказано, на підставі яких приписів та якого саме закону ґрунтувалася вимога (розпорядження) працівника поліції, крім того в ньому фактично не зазначено суть адміністративного правопорушення, тобто не вказано яке законне розпорядження не було виконано ОСОБА_1 та не зазначено у відношенні кого із співробітників поліції була спрямована «злісна непокора» і в чому саме вона виявилась.

Також зазначав, що в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про злісну непокору ОСОБА_1 , а рапорти працівників поліції не є тими доказами, що можуть усунути неповноту даних протоколу про адміністративне правопорушення і не містять достатньої об`єктивної інформації про зазначені події.

Вказував, що суд першої інстанції відхиляючи клопотання адвоката про закриття провадження, не звернув увагу на те, що вищезгадане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції.

Зазначав, що в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст..185 КУпАП, а саме яку неодноразову вимогу чи розпорядження працівника поліції відмовився виконувати ОСОБА_1 , або яке зневажливе ставлення проявив останній до працівників поліції.

Вказував, що до протоколу не додано доказів злісної непокори ОСОБА_1 , законній вимозі чи розпорядженню працівника поліції, а наявний в матеріалах відеозапис не може підтверджувати факт правопорушення.

Також звертав увагу на те, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення невиконання вимоги поліцейського пред`явити документи, передбачені п.2.1а, 2.1б ПДР судом не може бути кваліфіковано як злісна непокора працівникові поліції, оскільки відсутність вказаних документів є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що підтверджується постановою від 01 липня 2021 року ЕАН №4425661 відносно ОСОБА_1 .

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бидюкова Д.В., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Як вбачається з протоколу АА № 651418 (а. с. 1) водій ОСОБА_1 01.07.2021 року близько 08 год. 50 хв. в м.Сумах по вул.Харківська, 2/2 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме на неодноразову вимогу надати документи для перевірки, вказані у п. 2.1 а), б) ПДР України категорично відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Так, в порушення вищевказаних вимог суд неповно дослідив всі обставини справи, а саме залишив поза увагою те, що ОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за те ж правопорушення, за яке відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 185 КУпАП, який і виступає предметом розгляду в даній справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно постанови серії ЕАН № 4425661 від 01.07.2021 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 01.07.2021 о 08:51 год. в м. Суми по вул. Харківській 2/2 водій, керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, під час перевірки документів, не пред`явив документи вказані в п.2.1 а), б) ПДР чим порушив п.2.4.а ПДР керування т/з особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на т/з, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Пункт 1 ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначає, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Поняття «те саме правопорушення» елемент «idem» принципу «ne bis in idem» у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції необхідно розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, за суттю, одних і тих самих фактів (рішення ЄСПЛ у справі «Сергій Золотухін проти Росії», п. 82). В цьому рішенні Суд встановив, що важливо було зосередитися на тих фактах справи, які складали сукупність конкретних фактичних обставин стосовно одного й того ж обвинуваченого, та були нерозривно пов`язані між собою у часі та просторі, наявність таких фактів мала бути доведена для засудження або порушення кримінальної справи (п. 84).

З огляду на викладене, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в цьому провадженні буде дублювати іншу справу про адміністративне правопорушення, які стосувалися одних і тих самих фактів, і як наслідок особу двічі було притягнуто до відповідальності та покарано за одні і ті самі правопорушення, що неодмінно свідчитиме про порушення ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції.

Зокрема, у справі «Чернов проти України» (заява № 16432/10, від 10.12.2020) ЄСПЛ дійшов висновку, що національні органи влади продублювали кримінальні провадження, які стосувалися одних і тих самих фактів; таким чином заявника двічі притягнули до суду та покарали за одне і те саме правопорушення, що є порушенням принципу «ne bis in idem». При цьому, у зв`язку із встановленням ЄСПЛ порушенням Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом (ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції), засудженою особою було подану заяву про перегляд вироку Зарічного районного суду м. Сум від 29.12.2008, ухвали Апеляційного суду Сумської області від 10.03.2009 та ухвали Верховного Суду України від 24.09.2009, за наслідками розгляду якої Велика Палата Верховного Суду скасувала усі ці судові рішення, а кримінальну справу за ч. 3 ст. 296 КК закрила на підставі п. 9 ч. 1 ст. 6 КПК 1960 р. (постанова від 29.06.2021, справа № 1-464/2008, провадження № 13-17зво21).

КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

Таким чином, вчинення адміністративного правопорушення, його повторність не можуть «перетворити» їх на кримінально-каране діяння, оскільки це не передбачено нормами закону України про кримінальну відповідальність, які не містять посилання у диспозиції статті Особливої частини КК на адміністративну (КУпАП) преюдицію як самостійний інститут кримінального права.

Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 29.09.2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..185 КУпАП, а саме в тому, що 01.07.2021 року близько 08 год. 50 хв. в м.Сумах по вул.Харківська, 2/2 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме на неодноразову вимогу надати документи для перевірки, вказані у п. 2.1 а), б) ПДР України категорично відмовився.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови серії ЕАН № 4425661 від 01.07.2021 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 01.07.2021 о 08:51 год. в м. Суми по вул. Харківській 2/2 водій, керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, під час перевірки документів, не пред`явив документи вказані в п.2.1 а), б) ПДР чим порушив п.2.4.а ПДР керування т/з особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на т/з, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з.

Тобто за одне й те саме правопорушення ОСОБА_1 був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме за те, що він відмовився на вимогу поліції надати для перевірки документи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, про що в апеляційній скарзі зазначив захисник.

До аналізу інших доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вдається з огляду на фактичне задоволення вимог апелянта.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бидюкова Д.В. задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн, скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.