Справа № 357/9509/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з взводу ТОР Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,

за ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 01 серпня 2021 року о 12 годині 23 хвилин, ОСОБА_1 в Київській області, Білоцерківський район с.Пархомівка по вул. Морозівська, після зупинки працівниками поліції та початку спілкування водій ОСОБА_1 здійснив рух на транспортному засобі «ВАЗ210», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 після чого розпочавши переслідування вказаного транспортного засобу не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою маячків червоного та синього кольору. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі державний номерний знак НОМЕР_2 на вул.Перемоги 8 , чим порушив п.2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-2КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Повідомив, що працівники поліції чинили на нього тиск, та застосовували силу, тому він боявся за своє життя і поїхав до себе додому щоб себе захистити. Просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши в судовому засіданні диски з відеозаписом з нагрудної камери від 01.08.2021року, перевіривши та дослідивши письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Статтею 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП поліцейським взводу ТОР Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, копії протоколів про адміністративні правопорушення від 01.08.2021 року відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.1, ст. 185 КУпАП,

Будь-яких інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 , як то пояснення свідків, окремі письмові пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з чим, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Відсутність хоча б однієї обов`язкової складової складу адміністративного правопорушення свідчить про відсутність складу правопорушення.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122-2, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяО. П. Шовкопляс