КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №33/824/4549/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДП18 №326930 09 серпня 2021 року, близько 09 годин 50 хвилин, по вул.Соборна, 1, с.Петропавлівська Борщагівка, Київська область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Sandero» номерний знак НОМЕР_1 та на нерегульованому перехресті (вул.Соборна та вул. Кришталева) нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі т/з «Ford Mustang» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн та стягнуто на користь держави судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у сумі 454,00 гривень.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, призначити у справі автотехнічну експертизу та скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що про існування і зміст оскаржуваної постанови дізнався тільки 30.09.2021р., коли прийшов до суду, отже в порушення закону, його не було викликано до суду та не направлено постанови. Вказує, що 02.10.21р. постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень не було.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 06.09.2021р. він надав суду письмові заперечення на складений матеріал про адміністративне правопорушення, і клопотання про призначення експертизи, але суд це проігнорував. Вказує, що виходячи зі змісту постанови справа не розглядалася, замість цього суд просто виготовив постанову з шаблону на скору руку.

Зазначає, що постанова не мотивована і явно не відповідає реальним обставинам справи та наявним доказам, в постанові майже немає власного смислу - одні абстрактні цитати законів. Вважає, що матеріалами справи не доводиться саме те, що в даному ДТП винний він, а навпаки. Звертає увагу суду на те, що він рухався на автомобілі по вул. Кришталева, коли мав намір виїхати вул. Соборну, тобто поворот ліворуч, він зупинив авто, виїхав на перехрестя, частково на полосу руху, що є зустрічною для Форд (бо погано було видно дорогу з того боку), та повністю зупинився, і стояв десь 2-3 секунди, бо по полосі, на яку він збирався виїхати рухався якійсь фургон, але із-за нього різко виїхав на зустрічну Форд (явно робив обгін на перехресті), та почув, як правий бік мого авто протаранив цей авто Форд, було ясно, що він рухався з великою швидкістю, явно перевищуючи обмеження швидкісного режиму. Крім того, скаржник просить призначити по справі судову автотехнічну експертизу.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник адвокат Борух С.В. заперечували проти доводів апеляційної скарги і просили її відхилити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим клопотання про призначення експертизи та апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

В матеріалах справи відсутні докази про направлення ОСОБА_1 постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року.

Також, з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року оприлюднено на сайті 04 жовтня 2021 року.

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про призначення автотехнічної експертизи суд апеляційної інстанції апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Скаржником у клопотанні не наведено жодних обґрунтованих підстав для призначення автотехнічної експертизи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 про призначення автотехнічної експертизи не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи та ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно з п. 16.11 Правил дорожнього руху розділу 16 «Проїзд перехресть», затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , при проїзді нерегульованого перехрестя, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю «Ford Mustang», який рухався по головній дорозі, що стало причиною зіткнення і як наслідок призвело до пошкодження обох автомобілів.

За таких обставин, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п.16.11 ПДР України, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №326930 09 серпня 2021 року, близько 09 годин 50 хвилин, по вул.Соборна, 1, с.Петропавлівська Борщагівка, Київська область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Sandero» номерний знак НОМЕР_1 та на нерегульованому перехресті (вул.Соборна та вул.Кришталева) нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі т/з «Ford Mustang» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- у схемі місця ДТП, яка сталась 09 серпня 2021 року о 09 год. 50 хв., по вул.Соборна, 1, с.Петропавлівська Борщагівка, Київська область;

- у поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що 06.09.2021р. скаржник надав суду письмові заперечення на складений матеріал про адміністративне правопорушення, і клопотання про призначення експертизи, але суд це проігнорував. Також про те, що виходячи зі змісту постанови справа не розглядалася, замість цього суд просто виготовив постанову з шаблону на скору руку, і що постанова не мотивована і явно не відповідає реальним обставинам справи та наявним доказам, в постанові майже немає власного смислу - одні абстрактні цитати законів, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зазначені обставини не спростовують наявності вини та порушення ОСОБА_1 п. 16.11 ПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не доводиться саме те, що в даному ДТП винний скаржник, а навпаки. Вказує, що він рухався на автомобілі по вул. Кришталева, коли мав намір виїхати вул. Соборну, тобто поворот ліворуч, він зупинив авто, виїхав на перехрестя, частково на полосу руху, що є зустрічною для Форд (бо погано було видно дорогу з того боку), та повністю зупинився, і стояв десь 2-3 секунди, бо по полосі, на якувін збирався виїхати рухався якійсь фургон, але із-за нього різко виїхав на зустрічну Форд (явно робив обгін на перехресті), та почув, як правий бік мого авто протаранив цей авто Форд, було ясно, що він рухався з великою швидкістю, явно перевищуючи обмеження швидкісного режиму, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки керуючи автомобілем та виїжджаючи з другорядної дороги, ОСОБА_1 не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, і дане порушення ПДРпризвело до подальшого зіткнення, тобто порушення ОСОБА_1 ПДР знаходиться у причинному зв`язку із послідуючим зіткненням і пошкодженням транспортних засобів. Отже, у випадку дотримання ПДР і надання ОСОБА_1 переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, ДТП б не відбулося.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., передбачених ст. 124 КУпАП з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. відповідає обставинам справи, вимогам закону.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення у даній справі автотехнічної експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко