ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Чернівці

Чернівецький апеляційний суд у складі:

Головуючого, судді Колотило О.О.,

за участю:
секретаря судового засідання Сабадаша Ю.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника, ОСОБА_1 адвоката Александрова О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо,-

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2020 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

У відповідності до постанови, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 08 жовтня 2020 року, о 00 год. 13 хв., на автодорозі М-19 483км. в с. Мамаївці по вул. Шевченка, Кіцманського району Чернівецької області, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Головуючий у І інст.Масюк Л.О.; справа № 718/2124/20; суддя-доповідач Колотило О.О.; провадження № 33/822/666/20; перереєстровано на № 33/822/18/21; катег.: ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду щодо нього скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що у справі відсутні докази про те, що він керував транспортним засобом, в дійсності він знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, автомобілем не керував, а відпочивав у ньому, також суд не взявши до уваги те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками поліції, прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що з 01 липня 2020 року Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасована і за ці дії встановлена кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України, тому суд невірно притягнув його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Розглянувши справу, заслухавши доводи ОСОБА_1 , та його захисника, адвоката Александрова О.П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин зазначених у постанові, повністю доведена наявними у справі доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. № 1) видно, що ОСОБА_1 , 08 жовтня 2020 року, о 00 годині 13 хв, на автодорозі М-19 483 км. в с.Мамаївці по вул. Шевченка, Кіцманського району Чернівецької області, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім цього, з вказаного протоколу вбачається, що працівники поліції у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП надали право ОСОБА_1 дати пояснення з приводу керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, він мав реальну можливість повідомити працівникам поліції, що автомобілем не керував, однак замість цього він використав своє право передбачене ст. 63 Конституції України і відмовився від дачі пояснень.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. № 5-6), які не оспорюються в апеляційній скарзі вбачається, що ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року, о 00 год. 30 хв., від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в їх присутності, про що вони засвідчили в протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявні у справі докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Що стосується не відсторонення працівниками поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то це не спростовує факт керування ним транспортним засобом.

Також, не ґрунтуються на законі доводи апеляційної скарги, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння скасована і за ці дії передбачена кримінальна відповідальність за ст. 268-1 КК України.

Так, Верховною Радою України, 22 листопада 2018 року, прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Вказаний Закон набув чинності 01 липня 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII ст. 130 КУпАП викладено у новій редакції. Одночасно, підпунктом 17-1 пункту 2 Розділу 1 внесено зміни до Кримінального кодексу України та введено новий склад кримінального проступку у ст. 286-1 КК України у такій редакції: "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", об`єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,; вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування. У частині другій цієї статті передбачена відповідальність за повторне вчинення проступку.

Однак, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (на підставі ст. 8 Конституції України набув чинності в порядку ч. 5 ст. 94 Конституції України з дня опублікування в офіційному друкованому виданні Верховної Рада України «Голос України» - 03.07.2020 року) виключені норми Закону № 2617-VIII а саме: підпункт 4 пункту 1 Розділу І, яким положення ст. 130 КУпАП викладено у новій редакції та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1, яким введено в дію положення ст. 286-1 КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, апеляційний суд керується положеннями статті 8 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, до набрання чинності Законом України № 2617-VIII (до 01.07.2020 року) Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З 01.07.2020 року і до 03.07.2020 року такі діяння криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1, а з 04.07.2020 року такі діяння знову віднесенні до ст. 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 08 жовтня 2020 року, о 00 годині 13 хв, на автодорозі М-19 483 км. в с.Мамаївці по вул. Шевченка, Кіцманського району Чернівецької області, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, апеляційний суд вважає, що положення ст. 130 КУпАП на момент розгляду справи діють в редакції Закону від 07 липня 2016 року № 1446-VIII, у зв`язку з чим має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, немає.

Також, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена з цих підстав у зв`язку з тим, що він згідно з основними засадами судочинства, як правопорушник не вправі ставити питання про погіршення свого становища та наявність в його діях складу не адміністративного, а кримінального правопорушення.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції, немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького апеляційного суду[підпис]О.О. Колотило

Копія, згідно з оригіналом

Суддя

Чернівецького апеляційного суду _________________ О.О. Колотило 05.01.2021 М. П. (підпис)