Справа № 454/1902/21 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 33/811/1512/21 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю захисника-адвоката Бруха А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Бруха А.О. на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 12 липня 2021 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 12 липня 2021 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.

Згідно з постановою 18.05.2021 під час проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у виді інспекційного відвідування торгового кіоску ФОП ОСОБА_1 , на АДРЕСА_2 виявлено за виконанням трудової функції, яка полягала в реалізації товарів покупцям, особу, яка представилася ОСОБА_2 , яка не перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 та повідомлення про прийняття вказаної особи до органу ДПС України не подавалося.

На постанову судді захисник Брух А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Зазначає, що розгляд справи в суді проводится у відсутності ОСОБА_1 . Прибувши за викликом у судове засідання на 12.07.2021 до неї підійшла особа, яка представилась секретарем судових засідань та повідомила їй щоб та написала заяву, яку та в подальшому їй надиктувала. Жодних пояснень та доказів по суті справи ОСОБА_3 не змогла подати через розгляд справи у її відсутності.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд не звернув увагу та не те, що протокол не містить викладу та опису об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, не вказано суті конкретних дій або бездіяльності, що ставляться в провину ОСОБА_1 та підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення інспекторами не зазначено точної адреси проведення інспекційного відвідування, а саме зазначено, що таке проводилось на вул. Б.Хмельницького у м. Великі Мости, без зазначення номеру будівлі. Також, в протоколі вказані лише ПІБ особи, яка була допущена до роботи без працевлаштування, а саме: вказано, що така представилась ОСОБА_2 . Інспектором не було перевірено паспорт даної особи та не відображено в даному протоколі, на підставі чого встановлена дана особа.

18.05.2021 інспекторами ГУ Держпраці у Львівській області дійсно проводилось інспекційне відвідування. В ході останнього на ОСОБА_1 окрім протоколу про адміністративні правопорушення інспекторами, також було складено акт інспекційного відвідування №ЛВ8633/410/ПД/АВ від 18.05.2021.

З останнього вбачається, що ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку, а тому відповідно до вимог ст. 265 КЗпП України, до неї було застосовано попередження.

Що стосується вищевказаного попередження, то інспектором ГУ Держпраці у Львівські області в ході інспекційного відвідування було фактично виявлено порушення ст. 265 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 КУпАП. Відповідно до положень абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП інспектором винесено попередження.

ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору на підставі попередження №ЛВ8633/410/АВ/П/Пн від 18.05.2021, а тому повторне її притягнення за аналогічне правопорушення на підставі ч. 3 ст. 41 КУпАП суперечить ст. 61 Конституції України та вказує, що така правова позиція викладена у Постанові ВС №806/2143/18.

У суді апеляційної інстанції захисник Брух А.О. апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити.

Заслухавши виступ захисника Бруха А.О. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задоволити частково з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення : «06.05.2021 о 13.30 год здійснено вихід за адресою здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , де інспектором праці зафіксовано (засоби фото та відео фіксації, які долучені до матеріалів справи інспекційного відвідування) за виконанням трудової функції, яка полягала в реалізації товарів покупцям, особу, яка представилася ОСОБА_2 .

Проте, як вбачається з протоколу суть правопорушення, яка викладена у протоколі не відповідає об`єктивні стороні складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме: відсутній виклад об`єктивної сторони правопорушення, не зазначено конкретних дій чи бездіяльності, які вчинила ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що інспектором Гумен В.І., особу ОСОБА_2 було встановлено зі слів, без перевірки відповідних документів і це підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Таким чином, вказані у постанові суддею першої інстанції та визнанні ним доведені обставини того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП не можна вважати доведеними.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а провадження у цій справі - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку, а тому відповідно до вимог ст. 265 КЗпП України, до неї було застосовано попередження, а відтак, повторне її притягнення за аналогічне правопорушення на підставі ч. 3 ст. 41 КУпАП суперечить ст. 61 Конституції України, що узгоджується із правовою позицією викладеною у Постанові ВС у справі №806/2143/18 апеляційний суд вважає безпідставним.

Відповідно до ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.

Разом з тим, інспектором праці було складено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю, і таке в розумінні ст. 265 КЗпП України не є стягненням, оскільки законодавцем чітко визначено, що фізичні та юридичні особи несуть відповідальність за порушення законодавства про працю лише у виді штрафу (ст. 265 КЗпп України).

Крім того, обставини справи №806/2143/18 є відмінними від суті адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 . Так, у справі №806/2143/18 ФОП оскаржувала акт інспекційного відвідування та постанову Управління Держпраці про накладення адміністративного стягнення за ст. 265 КЗпП України. У даній справі ФОП було визнано винною за ч. 3 ст. 41 КУпАП України та притягнуто до відповідальності за ст. 265 КЗпП України із накладенням штрафу. Як наслідок постанову Управління Держпраці було скасовано.

Враховуючи наведене вище у апеляційного суду відсутні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із повторним притягненням ОСОБА_1 до відповідальності за аналогічне правопорушення, як про це просить захисник, із врахуванням того, що такий вид стягнення як штраф на підстав ст. 265 КЗпП України до ОСОБА_1 застосований не був.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Бруху А.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Бруха А.О. задовольнити частково.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 12 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах