Справа № 752/7111/21
Провадження №: 3/752/4199/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

20.02.2021 року о 11 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 в м. Києві, по вул. Новопирогівській 31, автомобілем «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт вчинення ним правопорушення. Пояснив, що не керував автомобілем. Вийшов до автомобіля, сів в нього щоб забрати речі. Підійшли поліцейські та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, посадили до свого автомобіля і повезли в лікарню. По дорозі сказали що краще буде відмовитись від проходження огляду. Тому він і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Луб`янецький В.І. в судовому засіданні звертав увагу суду на те, що поліцейськими допущено рад порушень щодо складання протоколу. В тому числі не зазначення в протоколі пояснень особи відносно якої він складений. Вважає, що пояснення свідків щодо підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не можуть бути доказом по справі, оскільки згідно п. 6 розділу ІІ Інстркуції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», - огляд на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків. Доказів того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а такою чому він відмовився пройти тест на стан сп`яніння, працівником поліції суду не надано, стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку встановлений не був. Тобто адвокат у своїх запереченнях посилався на те, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.9а), ПДР України, яким встановлена заборона на керування ТЗ в стані сп`яніння, тобто не доводять його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його огляд на стан сп`яніння не було проведено. За таких обставин факт перебування його підзахисного в стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем у передбаченому законом порядку встановлений не був. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не враховує та не бере до уваги твердження водія ОСОБА_1 в частині того, що він не керував автомобілем, оскільки як вбачається з позиції захисту, а саме заперечень адвоката, факт керування ТЗ не оспорюється, ставиться під сумнів те, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння, оскільки на думку адвоката жодного доказу, який би це підтвердив, суду не надано.

Посилання адвоката, що ОСОБА_1 не був в стані сп`яніння суд враховує та до уваги не бере, оскільки предметом розгляду в суді є порушення водієм п. 2.5, а не порушення вимог п. 2.9а) ПДР України. Тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується саме відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, так цей факт ніким не оспорювався. ОСОБА_1 в судовому засіданні сам підтвердив те, що він відмовився від проходження огляду у лікаря нарколога. Крім того суд приходить до такого ж висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який було досліджено судом, останній, перебуваючи в приміщенні лікарні в присутності поліцейських, лікаря нарколога та свідків, не вчиняв жодних активних дій, спрямованих на проходження огляду на стан сп`яніння, що в подальшому було розцінено лікарем та свідками як небажання проходити огляд на стан сп`яніння, тобто відмова від проходження такого огляду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В сукупності вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 124226, від 20.02.2021 року, письмовими поясненнями свідків, які надано в додаток до протоколу, а також його поясненнями, наданими в судовому засіданні, в яких він відмітив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, адміністративне стягнення накласти у виді штрафу в розмірі, що діяв на час вчинення правопорушення а саме шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Дідик М.В.