Справа № 740/2666/21 Головуючий у 1 інстанції Карпусь І. М.
Провадження № 33/4823/510/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Царенка А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 08.05.2021 року близько 05 год. 00 хв. у м. Ніжині на автодорозі Р-67 керував автомобілем марки «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова прийнята з порушенням чинного законодавства України, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, а його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена належними доказами, оскільки у суді не доведено факт керування ним транспортним засобом, а його показання та показання батька щодо керування останнім транспортним засобом не спростовані.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги та пояснив, що він не керував транспортним засобом, а коли на прохання його батька прийшов до автомобіля, то сів на місце водія і шукав документи, а в цей час підійшли працівники поліції.

Захисник також підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому рішення суду винесене на припущеннях.

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 383571 (а.с. 2), в якому зазначено про факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку та зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння; відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер» на місці, так і в медичному закладі.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується даними наявного у справі відеозапису із вуличної камери спостереження, на якому зафіксовано зупинений автомобіль, у якому вимкнулися фари та після розмови з поліцейськими, з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , який відповідно до положень ст. 251 КУпАП є доказом вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається з відеозапису, під час розмови працівник поліції спитав ОСОБА_1 чи він їхав додому на вул.. Прилуцька, на що останній ствердно відповів.

Тому посилання апелянта на недоведеність керування ним транспортним засобом необґрунтовані, а версія про керування автомобілем його батьком - ОСОБА_1 , судом, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, вірно розцінена як намагання уникнути відповідальності та у повній мірі обґрунтована.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд