Справа № 751/8024/21
Провадження №3/751/2606/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Карапута О.О.,

при секретарі Мулач Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду в м. Чернігові матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , водія, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2021 року о 09 год. 13 хв. в м. Чернігів, вул. І.Мазепи,1, водій ОСОБА_1 керуючи автобусом БАЗ 2215 д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті №23, у режимі маршрутного таксі в кількості 26 осіб, більшій, ніж кількість місць для сидіння 15 осіб, що передбачена характеристикою ТЗ, визначена в реєстраційних документах на такий ТЗ (більше на 11 осіб), чим порушив п.п.8 п.п.2.2, п.3, п.3-2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачена ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, щиро розкаювався та просить суворо не карати.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в порушенні особою правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них.

Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п.п. 8 п.2.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-1, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» згідно якої, з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням пасажирами під час перевезення засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2021 року кількість пасажирів, які перевозились, значно перевищувала кількість сидячих місць, що фактично заборонено в період дії карантину. На відеозаписі поліцейського зафіксовано, що у транспортному засобі пасажири стояли у салоні.

Відповідно до підпункту 4 пункту 148 розділу ІV «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспортну» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (в редакції постанови КМУ від 26.09.2007№ 1184) водій автобусу має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Отже, в умовах епідемічної небезпеки на території м. Чернігова та області, будучи суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, при заповнюваності автобусу пасажирами у кількості, яка перевищує кількості місць для сидіння, ОСОБА_1 повинен був відмовити пасажирам у їх перевезенні.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є одним із джерел доказів, якому суд надає оцінку у сукупності з іншими доказами.

Наявний у матеріалах справи протокол повністю відповідає вищевказаним вимогам, у ньому міститься чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , вказаний пункт Постанови КМУ, який порушений водієм та зазначено частину статті, що передбачає відповідальність за допущене порушення.

Більш того, згідно реєстраційної картки ТЗ зазначено, що власником транспортного засобу ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, є водієм з надання послуг перевезення пасажирів за визначеним маршрутом. На час зупинки автобусу поліцейськими, ОСОБА_1 виконував функції водія, а тому був суб`єктом відповідальності за порушення правил карантинних заходів.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу ОСОБА_1 , ступінь вини, його вік, сімейний та майновий стан, те, що через запровадження карантинних заходів у країні зменшились і заробітки фізичних осіб, відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.7,9,22,23,33-35,44-3,251,252,283,84 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 , на підставі ст.22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя: О.О. Карапута