ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Носик М.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшов адміністративний матеріал. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №286391 від 31 жовтня 2020 року, 31 жовтня 2020 року, о 22.08 годині, громадянин ОСОБА_1 , який є власником бару, який знаходиться у АДРЕСА_1 , порушив карантинні обмеження, встановлені п.12.3 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, а саме, продовжив роботу закладу після 22.00 години, а також знаходився за стійкою бару без засобу індивідуального захисту, чим порушив п.1 поостанови КМУ №641 від 22.07.2020 року.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину свою не визнав та суду пояснив, що дійсно має бар в АДРЕСА_2 . Він працював в барі 31 жовтня 2020 року. Перед закриття бару, приблизно о 21.30 год. до бару зайшла жінка в стані алкогольного сп`яніння. Він відмовився обслуговувати жінку, оскільки вона була п`яна. Крім того, він збирався зачинятися, бар працює до 22.00 год. Жінка почала лякати його поліцією. Він видалив жінку з бару. О 22.00 год. він припинив роботу бару. І в цей час до бару прийшли працівники поліції, які склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв, оскільки припинив роботу бару о 22.00 год. і не знаходився без маски за стійкою бару.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що працює прохідником в ПрАТ «ЗЗРК». ОСОБА_1 знає як господаря бару у с. Мала Білозерка. 31 жовтня 2020 року, приблизно о 22.00 год., він зайшов до бару в с. Мала Білозерка, однак господар бару ОСОБА_1 відмовив у прийнятті замовлення та пояснив, що бар вже зачиняється, тому він пішов додому.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про необхідність закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Норма ч.1 ст.44-3 КУпАП, є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , міститься посилання на порушення ОСОБА_1 п.12.3 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року та п.1 вказаної Постанови. Однак пункт 12 виключено на підставі Постанови КМ №1100 від 11.11.2020 року, а пункт 1 визначає продовження з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантину, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретну норму нормативно-правового акту, що порушена ОСОБА_1 .

Суду не надано належних доказів порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, та не зазначено, яких саме.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №286391 від 31 жовтня 2020 року зазначано, що свідків порушення немає, понятих немає, потерпілі відсутні. Згідно пояснень ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи та які надані суду, бар, який знаходиться у Запорізькій області, Василівському районі, с. Мала Білозерка, вул.. Першотравнева б.58, після 22.00 год. не працював, а ОСОБА_1 не знаходився за стійкою бару без засобу індивідуального захисту.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч.2 ст.251 КУпАП, до протоколу не надано належних об`єктивних та безсторонніх доказів, і які б дозволяли суду на підставі ст.252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та спростувати заперечення ОСОБА_1 на свій захист.

Відповідно до п.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 245, 247,.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя: М.А. Носик