Провадження № 3/761/970/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.11.2020 о 10 год. по вул. Бакінська, 37-Д в м. Києві, керував автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначив, що вимога інспектора поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставна, оскільки він не керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 показав суду він працює на шиномонтажі, 15.11.2020 ОСОБА_1 приїхав та залишив свій автомобіль біля СТО, з метою його ремонту, залишив ключі від автомобіля та кудись пішов, через деякий час повернувся та вже перебував у стані алкогольного сп`яніння, після чого йому повернули ключі та він пішов до свого автомобіля. Також вказав, що будь-яких ремонтних робіт щодо автомобіля який залишив ОСОБА_3 не проводилося.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особисті пояснення ОСОБА_3 , свідка, дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, вважає, що його вина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 згідно яких останній викликав патруль поліції, оскільки ОСОБА_1 перебуваючи у п`яному вигляді керував транспортним засобом, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння та іншими матеріалами адміністративної справи.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, судом встановлено факт відмови ОСОБА_3 на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан сп`яніння, який останній підтвердив у судовому засіданні тобто порушення останнім п.2.5 Правил дорожнього руху.

Судом не приймаються до уваги доводи ОСОБА_3 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з тим, що згідно протоколу останній звинувачується у порушенні п.2.5 ПДР, що передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, суд залишає поза увагою зауваження ОСОБА_3 , що він не керував транспортним засобом, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи, зокрема поясненнями ОСОБА_4 , який викликав поліцію.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу винного, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: