ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 298714 від 27.09.2021 року, 25 вересня 2021 року о 00 год. 15 хв., в м. Рівне по вул. Д.Галицького, 16Б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «LexusLX570», номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив її місце.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав, просив суд закрити провадження в справі, з підстав, викладених у його письмових поясненнях. Додатково суду пояснив, що 25 вересня 2021 року близько 00 год. 15 хв., виїжджаючи на власному автомобілі з паркувальної зони закладу громадського харчування «Колиба» за адресою: м. Рівне, вул. Д.Галицького, 16 в м. Рівне, через відсутність освітлення та у зв`язку із поганими погодніми умовами не помітив автомобіль, що був припаркований праворуч та пошкодив бампер та крило зліва даного автомобіля, що як потім з`ясувалось належить ОСОБА_2 . Не знайшовши на місці події власника даного автомобіля та у зв`язку із терміновими особистими справами вимушений був покинути місце події до появи власника пошкодженого авто. Наміру уникати відповідальності він не мав. В подальшому, здійснив добровільне відшкодування завданих матеріальних збитків на користь потерпілого водія ОСОБА_2 , що підтверджується заявою останнього.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про наявність у ОСОБА_1 умислу на залишення місця ДТП, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи загальне визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на переконання суду не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, а тому беруться судом до уваги.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вищевикладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін