Справа № 642/2610/21
Провадження № 3/642/991/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 р. суддя Ленінського районного суду м.Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ісламської Республіки Іран, має посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , директора ПП «САНТА-ФРУКТ», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

30 квітня 2021 року до Ленінського районного суду м.Харкова з ГУДПС у Харківській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 589/20-40-07-30 від 05.04.2021 зазначено, що головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ Управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області Кочетовою О.В. при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ПП «САНТА-ФРУКТ», яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 29-Б.кв. (оф.) 105, складено акт від 05.04.2021 № 5612/20-40-07-09/43002156, яким встановлено ведення директором ПП «САНТА-ФРУКТ» ОСОБА_1 податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, а саме п.198.5 смт. 198, п.201.14, п.201.15 ст. 201 Податкового кодексу України (надалі- ПКУ), п.6 розд. 1 п.10 розд. ІІІ п.п. «а» п.4 розд.V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затв. Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (надалі-Порядку) , оскільки ним занижене позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до Державного бюджету (р.18)- за січень 2021 року на 1 265 254 грн., п.198.5 ст. 198, п.201.14, п. 201.15 смт. 201 ПКУ, п.6 розд. І п.10 розд. ІІІ п.п. «а», пп.5 п.5 розд.5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затв. Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р.20.2.1.): за січень 2021 року на 500 000 грн; п.198.5 ст. 198, п.201.14, п.201.15 ст. 201 ПКУ, п.6 розд. І, п.10 розд. ІІІ п.п. «а», пп.5 п.4 розд. 5 вказаного Порядку, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21); за січень 2021 на 2 063 217 грн., п.201.10 ст. 201 ПКУ, оскільки ним допущено факти нереєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних.

Своїми вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Ходаморад Мораді в суд не з`явився, про слухання справи повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та приходить до висновку про провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії та відповідно, унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 цього ж Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Дане правопорушення мало місце у січні 2021 року, більше трьох місяців тому, даний протокол надійшов до суду 30 квітня 2021 року, на даний час сплинув строк накладення адміністративного стягнення.

Отже у відповідності зі ст. 247 п. 7 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 283-285, п.7 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Л.Л. Шрамко