Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

7 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:

осіб, щодо яких винесено постанову, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

захисників Дубчак Л.С., Поліщука Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами захисника Дубчак Л.С. та Животенко Л.А. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.12.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Цією ж постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як встановив суд, 27 квітня 2020 року о 8 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "ЗАЗ-Vida" д/н НОМЕР_3 в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, всупереч вимогам п.п.10.1, 8.7.3 "е", 8.10 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) перед початком руху з вул. Бишівської не переконався в тому, що це буде безпечним, та виїхав на перехрестя з вул. Соборною на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "Audi A6" д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Крім того, 27 квітня 2020 року о 8 годині 45 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Audi A6" д/н НОМЕР_4 в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, всупереч вимогам п.п.8.7.3 "е", 8.10 ПДР, рухаючись по вул. Соборній, виїхала на перехрестя з вул. Бишівською на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "ЗАЗ-Vida" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 27 квітня 2020 року о 8 годині 45 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем "ЗАЗ-Vida" д/н НОМЕР_3 на перехресті вул. Бишівської та вул. Соборної в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши, що огляд ОСОБА_1 проводився з порушенням встановленого порядку, тобто більше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для цього, суддя відкинув показання газоаналізатора "Drager" "Alcotest 6810", згідно з якими рівень алкоголю у видихуваному повітрі становив 0,35 ‰, взяв до уваги, що того ж дня він здав на дослідження біологічний матеріал (кров) у ТОВ "Євролаб", в якому алкоголь та наркотичні засоби виявлені не були, і дійшов висновку про відсутність події та складу вказаного правопорушення.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_1 , захисник Дубчак Л.С. зазначає, що, визнаючи винними за ст.124 КУпАП обох водіїв, суд встановив, що вони виїхали на регульоване перехрестя на сигнал світлофора, який забороняє рух, що є технічно неможливим. При цьому побічно зважив на показання свідка ОСОБА_4 , який рухався по вул. Соборній і зупинився на червоний сигнал світлофора, після чого відбулося зіткнення між автомобілем, який рухався йому назустріч по вул. Соборній, та автомобілем, який виїжджав з вул. Бишівської. Оцінюючи пояснення свідка, захисник стверджує, що для водіїв, які рухалися в зустрічному свідку напрямку по вул. Соборній, а саме, для ОСОБА_2 горів червоний сигнал світлофора. Саме через це порушення вимог ПДР та перевищення дозволеної в населеному пункті швидкості руху ОСОБА_2 спричинила дорожньо-транспортну пригоду.

Також вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок автотехнічного експертного дослідження № ED-1733-3-1570.20 від 12.09.2020, у відповідності з яким слідам гальмування переднього лівого колеса автомобіля "Audi A6" на сухому асфальтобетонному покритті довжиною 38,6 м відповідає швидкість руху цього автомобіля з величиною 86,5-90,3 км/год., а фактична швидкість руху була більша, оскільки методика не враховує кінетичну енергію, затрачену на деформацію автомобіля при зіткненні. Експертне дослідження проводилося судовим експертом, який має відповідну освіту, кваліфікацію і тривалий стаж експертної роботи, на підставі об`єктивних даних, якими є схема пригоди та пояснення водіїв, що містяться в матеріалах справи. Цим же висновком спростовуються пояснення ОСОБА_2 про рух її автомобіля зі швидкістю 50-60 км/год. як технічно неспроможні, а тому ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю 15 км/год. на зелений сигнал світлофора, мав право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують вимоги ПДР, та в момент виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості шляхом застосування гальмування уникнути даної пригоди.

З огляду на викладене та положення ст.62 Конституції України, згідно з якою усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь, захисник вказує на відсутність доказів вини ОСОБА_1 , просить постанову судді в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник подала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, в якому вказує, що строк нею пропущено не було, оскільки апеляційна скарга подана 04.01.2021 - в перший робочий день після святкових та вихідних днів. Разом з тим зважає на відсутність у Кодексі України про адміністративні правопорушення порядку обчислення процесуальних строків у тому випадку, коли останній день строку припадає на вихідний день.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови судді в частині визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилаючись на відсутність у справі доказів, які б узгоджувались із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", та положення ст.62 Конституції України.

За версією ОСОБА_2 , вона, керуючи технічно справним автомобілем "Audi A6", рухалась зі швидкістю близько 50-60 км/год. і виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора. У цей час з лівої сторони з вул. Бишівської в напрямку вул. Сагайдачного виїхав автомобіль "ЗАЗ-Vida", з яким відбулося зіткнення. В момент виявлення цього автомобіля він знаходився на відстані близько 20 м, а тому застосованим екстреним гальмуванням уникнути ДТП не вдалося. Саме водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) та здійснив рух через перехрестя на червоний сигнал світлофора, на користь чого свідчать його письмові пояснення, відповідно до яких світлофор знаходився поза зоною його видимості і він орієнтувався на світлофор для пішоходів. Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , стверджуючи про недотримання процедури огляду на стан сп`янінні, є формальними, і не можуть спростувати факт порушення ним низки пунктів ПДР.

Що стосується пояснень свідка, то вони суперечать як обставинам справи, так і поясненням ОСОБА_1 , а висновок експертного дослідження не можна брати до уваги, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок саме в цій справі про адміністративне правопорушення, і дослідження проводилося на підставі заяви ОСОБА_1 , який вибірково надав документи без урахування її позиції. Додатково звертає увагу, що з метою всебічного та повного з`ясування обставин справи вона заявляла клопотання про призначення судової інженерно-транспортної експертизи, яке суд проігнорував, не надавши їй можливості реалізувати своє право на проведення експертизи в державній експертній установі.

Також, на переконання ОСОБА_2 , резолютивна частина постанови судді, в якій зазначено про визнання її винуватою, не відповідає вимогам ч.1 ст.284 КУпАП, якою передбачено види постанов, які виносить суд за наслідками розгляду справи, суперечить положенням ст.6 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи є взаємовиключними рішеннями.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, пропуск якого ОСОБА_2 мотивує тим, що в судовому засіданні, коли було винесено постанову, вона присутня не була, копія судового рішення їй не направлялася, а тому вона отримала можливість підготувати обґрунтовану апеляційну скаргу лише після ознайомлення з матеріалами справи в суді апеляційної інстанції 18.01.2021.

Вислухавши пояснення захисника Дубчак Л.С. і ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах останнього, і заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_2 і захисника Поліщука Р.А. на підтримку клопотання та апеляційної скарги ОСОБА_2 та проти задоволення апеляційної скарги захисника Дубчак Л.С.; вивчивши матеріали справи, повторно дослідивши докази у визначених судом апеляційної інстанції межах, перевіривши доводи клопотання та апеляційних скарг, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як слушно вказує в апеляційній скарзі захисник Дубчак Л.С., нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено порядок обчислення процесуальних строків. Разом з тим, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008, рішення у справі "Лучанінова проти України" від 09.06.2011), вважаю, що в даному випадку може бути застосована аналогія закону, зокрема, порядок обчислення процесуальних строків, передбачений ст.115 КПК України.

Згідно з ч.7 ст.115 КПК України якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Останній день строку апеляційного оскарження припав на 03.01.2021 - неділю, апеляційна скарга подана захисником 04.01.2021, тобто на наступний робочий день. А тому строк оскарження постанови нею пропущений не був і підстав його поновлювати немає.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу 27.01.2021, тобто з пропуском встановленого законом строку. Між тим, учасники провадження у справі не заперечували, що в судовому засіданні 24.12.2020, коли було винесено постанову, вона участі не брала. Всупереч вимогам ст.285 КУпАП копія постанови їй не вручалася і не направлялася, оскільки відомості в розписці про направлення їй фотокопії за допомогою мобільного доданку (т.1 а.с.198) не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. З матеріалами справи вона ознайомилася в суді апеляційної інстанції 18.01.2021, що підтверджується надписом на відповідному клопотанні (т.1 а.с.218). Враховуючи те, що подання мотивованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом прийнятого рішення і те, що апеляційна скарга подана без невиправданої затримки після реалізації ОСОБА_2 права на ознайомлення з матеріалами справи, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні кожним з них адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення, в яких детально викладено обставини і суть вчинених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 правопорушень, поясненнях свідка ОСОБА_6 , протоколі огляду місця ДТП та схемі пригоди.

Відповідно до пояснень свідка він, керуючи автомобілем, рухався по вул. Соборній в напрямку м. Києва та зупинився на червоний сигнал світлофора. Після цього відбулося зіткнення на перехресті між автомобілем, який рухався по цій вулиці йому назустріч, та автомобілем, який виїжджав з вул. Бишівської.

Згідно з протоколом огляду місця ДТП та схемою, в яких зафіксовано ділянку дороги, де сталася пригода, сліди гальмового шляху коліс автомобілів "ЗАЗ-Vida", "Audi A6", осип уламків скла, місце розташування транспортних засобів після ДТП, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень, зіткнення сталося на перехресті вул. Соборної та вул. Бишівської в с. Софіївська Борщагівка між автомобілем "Audi A6" під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. Соборній в напрямку від м. Києва, та автомобілем "ЗАЗ-Vida" під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Бишівській, напрямки руху яких були перпендикулярними.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Графік роботи світлофорного об`єкта на перехресті вул. Соборної - вул. Бишівської не відповідає дійсному режиму його роботи навіть з огляду на те, що згідно з графіком повний цикл зміни сигналів становить 81 секунду, у той час як згідно з відеозаписом повний цикл зміни світлофором сигналів - 116 секунд (т.1 а.с.127-130).

Однак цей графік дозволяє зробити висновок про те, що режим роботи світлофора в напрямках 1 і 2, в яких, відповідно, рухалися ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , є синхронним, а напрямок 3, в якому рухався ОСОБА_1 , відповідає режиму світлофора, розташованому на протилежному боці дороги, який зафіксований відеозаписом (т.1 а.с.29). Відтак, суддя місцевого суду безпідставно не взяв до уваги відеозапис лише тому, що ним не зафіксовано, на який сигнал світлофора рухалися обидва автомобіля.

З цього запису вбачається, що зіткнення між автомобілями сталося, коли на світлофорі в зустрічному для ОСОБА_1 напрямку, режим якого є синхронним з режимом світлофору для нього, горить червоний сигнал світлофора. Лише через 2 секунди після зіткнення для ОСОБА_1 загорівся жовто-червоний сигнал і ще через 2 секунди - зелений.

Цим же записом підтверджуються пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 також рухалася на сигнал світлофора, який забороняє рух, оскільки після зупинки автомобіля, який рухався в зустрічному їй напрямку, перед світлофором, зіткнення відбувається через 8 секунд.

Отже, висновки в постанові про те, що обидва водія рухалися на сигнал світлофора, який забороняє рух, внаслідок чого сталося зіткнення, є правильними.

Суд вірно не врахував пояснення ОСОБА_2 про рух керованого нею автомобіля на зелений сигнал, оскільки вони спростовуються поясненнями свідка, а також пояснення ОСОБА_1 , який, взагалі, не бачив сигнал світлофора, коли розпочав рух через перехрестя, адже зупинився за стоп-лінією безпосередньо перед виїздом на перехрестя, що також зафіксовано відеозаписом (т.1 а.с.30).

Зі змісту висновку автотехнічного експертного дослідження № ED-1733-3-1570.20 від 12.09.2020 випливає, що до висновку про те, що водій автомобіля "ЗАЗ-Vida" ОСОБА_1 згідно з п.1.4 ПДР мав право розраховувати, що водій автомобіля "Audi A6" ОСОБА_2 надасть йому дорогу, і що згідно з п.8.7.3 "а" ПДР ОСОБА_1 мав право перетинати перехрестя на зелений сигнал світлофору і не мав технічної можливості шляхом застосування гальмування уникнути даної пригоди, експерт дійшов виключно тому, що не враховував пояснення ОСОБА_2 про рух зі швидкістю 50-60 км/год. Оскільки за висновком експерта слідам гальмування переднього лівого колеса автомобіля "Audi A6" на сухому асфальтобетонному покритті довжиною 38,6 м відповідає швидкість руху цього автомобіля з величиною 86,5-90,3 км/год., а фактична швидкість руху була більша, то ним беззаперечно приймались до уваги пояснення ОСОБА_1 про рух на зелений сигнал світлофора. Саме тому експерт дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п.1.5, 2.3 "д", 8.7.3 "е", 12.4, 12.9 "б" ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з даною пригодою (т.1 а.с.170-179).

Експерт не досліджував дані про режим роботи світлофора та відеозаписи, оцінка яким надана судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим висновок не можна вважати повним та враховувати під час оцінки дій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на предмет їх відповідності вимогам п.8.7.3 "е" ПДР.

Що стосується даних про перевищення ОСОБА_2 швидкості руху в населеному пункті, про що вказує в апеляційній скарзі захисник Дубчак Л.С., то протокол про порушення нею вимог п.п.12.4, 12.9 "б" ПДР не складався, а тому правових підстав вирішувати питання про дотримання чи недотримання нею цих вимог ПДР ні у суду першої інстанції, ні у суду апеляційної інстанції немає, адже юридична оцінка таких дій виходить за межі судового розгляду в цій справі.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Враховуючи те, що ОСОБА_2 не порушує питання про скасування постанови щодо ОСОБА_1 в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, і не просить визнати його винуватим за вказаною нормою, її доводи про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння також не перевіряються.

Безпідставними є і посилання ОСОБА_2 на недотримання суддею вимог Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зважаючи на те, що оскарженою постановою встановлено її вину у вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ст.247 КУпАП, є різними за своєю правовою природою. І аналіз положень ч.2 ст.38, п.7 ст.247, ст.284 КУпАП не дає підстав для закриття провадження в справі без виконання вказаних раніше вимог закону, у тому числі з`ясування тієї обставини, чи є особа винною у вчиненні правопорушення.

Провадження у справі розпочато в межах передбаченого ст.38 КУпАП строку, судом досліджувалися докази, зібрані уповноваженою посадовою особою Національної поліції, а також надані учасниками провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим оцінка цих доказів ні в якому разі не може свідчити про порушення права на справедливий суд.

Таким чином обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційних скарг про протилежне, винуватість ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю, а оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП правильно закрив провадження в справі.

Отже, постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2020 року.

Апеляційні скарги захисника Дубчак Лесі Сергіївни та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн