П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 року смт Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Грузман Т.В., за участі секретаря судового засідання Степаненко Л.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 29.09.2017 року, ідентифікаційний номер суду не відомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №245310 від 01.08.2021 рокуОСОБА_1 01.08.2021року о 18 год. 00 хв. в с. Вороненці, Лубенського р-ну, Полтавської області по вул. Центральна, керував транспортним засобом «RENAULT KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода), від проходження медичного огляду, в установленому законом порядку, на стан сп`яніння в медичному закладі та продуття газоаналізатора «Драгер» на місці водій відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 01.08.2021 року їхав автомобілем по власним справам зі сторони смт.Новооржицьке у сторону с.Вороненці. Пробив ліве, переднє колесо. Побачивши несправність автомобіля, припаркував його далеко на обочині дороги. Зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 , щоб приїхав та забрав з того місця. Чекавши його, випив алкоголь, оскільки розумів, що вже не їхатиме за кермом. Приїхали працівники поліції та стали вимагати, щоб продув алкотестер «Драгер», але відмовився, так як автомобілем не керував. Коли приїхав ОСОБА_2 , відремонтував колесо і на тому автомобілі, на якому приїхав останній, поїхав додому. Того дня алкоголь вживав, але після того, як колесо транспортного засобу було пошкоджене і автомобіль не був придатний до переміщення.

Свідок ОСОБА_3 , вказав, що товаришує із ОСОБА_1 , тому він йому зателефонував та попросив його п`яного забрати із села Воронинці, також вказав, що треба взяти запасне колесо. По дорозі до місця, працівники поліції передали ключі від автомобіля ОСОБА_1 . Відремонтував колесо. Автомобіль стояв на траві, на обочині, руху транспорту не заважав. Стосовно вживання алкоголю ОСОБА_1 вказати нічого не може.

Свідок ОСОБА_4 , являється патрульним поліцейським, який приїхав на місце де стояв автомобіль належний ОСОБА_1 . По телефону до поліції було повідомлено, що вказана особа керує транспортним засобом у нетверезому стані у с.Воронинці. З урахуванням показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказані у протоколі, було складено протокол на водія ОСОБА_1 , який на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Інші свідки до суду не з`явились, судова повістка направлялась їм засобами поштового зв`язку та була передана через працівника поліції. Вказане не дало належного результату, тому розгляд справи було продовжено без допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є особа, що керує транспортним засобом, відтак, визначальним для з`ясування ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є встановлення доказів керування особою транспортним засобом. У відповідності до ч. 2 ст.14 ЗУ «Продорожній рух» до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Згідно п.1.10 Правил дорожнього рухуУкраїни, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Терміну керування транспортним засобом чинне законодавство не містить, однак загальновизнаним є умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Крім того, як роз`яснив Пленум ВС України в своїй Постанові № 14 від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Юхимовича В.Ф., допитавши свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважаю, що в діях особи, стосовно, якої складено протокол відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До такого висновку суд дійшов з урахуванням того, що у судовому засідані не здобуто достатніх доказів стосовно того, що 01.08.2021 року о 18-00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відеозапис з боді-камери не містить даних, що ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції. Свідки, які могли б підтвердити обставини, щодо керування останням автомобілем до суду не з`явились. Таким чином, суд вжив всіх заходів щодо їх виклику у судове засідання.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку що, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 24, 33, 247, 279, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Т.В.Грузман