ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.,

захисника Прокопчук М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №7 від 16 червня 2021 року, ОСОБА_1 не сплачує аліменти за виконавчим листом №2-530 від 04.09.2007 року на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 176370,59 гривень, а в період з 06.02.2018 року по 25.03.2021 року 69699,16 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Постановою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт. Стягнено на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2021 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт не погоджується з рішенням судді місцевого суду, вважає його винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що протокол про адміністративні правопорушення складений з істотним порушенням вимог КУпАП, а тому не може бути визнаний законним, внаслідок чого винесена судом першої інстанції постанова за наслідками його розгляду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за недоведеністю, наявності складу інкримінованого адміністративного правопорушення у його діях.

Вказує, що в порушення положень статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядалася без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею 183-1 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у несплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

З об`єктивної сторони, адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Визначення періоду і розміру заборгованості здійснюється державним виконавцем, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення №7 від 16 червня 2021 року, ОСОБА_1 не сплатив аліменти за виконавчим листом №2-530 від 04.09.2007 року на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 176370,59 гривень, а в період з 06.02.2018 року по 25.03.2021 року 69699,16 гривень.

Що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам, наданої державним виконавцем.

Що стосується доводів відносно розгляду справи судом першої інстанції, за відсутності ОСОБА_1 , то ця обставина була досліджена судом апеляційної інстанції при вирішенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, варто зауважити, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із процесуальним оформленням проколу про адміністративне правопорушення № 7 від 16 червня 2021 року, при цьому скарга не містить жодного обґрунтування незгоди із фактом наявності заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-530/2007 від 04 вересня 2007 року, позаяк сам факт виникнення заборгованості у визначеному законом розмірі встановлений у ході судового розгляду, скаржником не спростований, та є безпосередньою підставою для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і накладення на нього відповідних адміністративних санкцій.

Часткове погашення ОСОБА_1 заборгованості після складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП, не невілює відповідальність за вказане правопорушення, оскільки і на час розгляду справи судом, сукупний розмір заборгованості по аліментам перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , визначенні його виду та розміру, судом першої інстанції дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, на які вказує апелянт, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2021 року, а від так і для задоволення апеляційної скарги особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не має.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.