Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1288/21
Провадження № 3/321/550/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2021 смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Кравченко Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01 вересня 2021 року серії ААБ № 250468, 01 вересня 2021 року о 17 год. 42 хв. в смт Михайлівка по вул. Миру, 16А, Михайлівського району, Запорізької області ОСОБА_1 керувала мопедом «Suzuki», б/н , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився під відеофіксацію, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, суд розглядає справу у відповідності до ст. 268 КУпАП, у його відсутність.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 250468 від 01 вересня 2021 року, який складений належною особою, з дотриманням вимог діючого законодавства,згідно якого ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких остання визнала факт відмови від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Докази, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суддею не встановлені.

Так, докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них такої особи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, наслідки вчиненого правопорушення, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак, за якими можна констатувати винуватість правопорушника доведеною, та суддя вважає за необхідне застосувати до такого правопорушника адміністративне стягнення, як це передбачено диспозицією та санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КпАП України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1 ст. 8 КпАП України).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КпАП України).

Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283-284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуванихмінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, у прибуток держави (Отримувач: Запорізька область/м. Запоріжжя ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, Код ; Казначейство України (ел. адм. подат.) № рахунку: UA0008001, 2108130) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у прибуток держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці з дати її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів через Михайлівський районний суд Запорізької області.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко