3/134/358/2021 Справа №: 134/755/21
П О С Т А Н О В А

24 травня 2021 року Суддя Лабай О. В.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділеня поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, ІПН невідомий. раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. ВСТАНОВИВ:

До Крижопільського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу серії ААБ № 084605 від 22.04.2021, встановлено, що 22.04.2021 о 09 год. 35 хв. в смт Крижопіль по вул. О. Савченка, водій ОСОБА_1 керував т/з Днепр 11д/н НОМЕР_1 , який був мотошолома. Під час керування водій знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водій від медичного огляду на стан сп`яніння та за допомогою приладу Драгер відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене, ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні захисник Близнюк В.В. просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та не вказано серію та номер пристрою, яким здійснювалась відеофіксація. Так, долучений до матеріалів справи відеозапис, є неналежним та недопустимим доказом. Також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазаначено яким саме приладом пропонувалось пройти огляд на стан спяніння, а саме номер приладу, не зазначені в протоколі свідки вказаної події. Крім цього працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені Конституцією України та КУпАП, та право на користування правовою допомогою фахівця у галузі права, в т.ч. адвоката. Заслухавши пояснення захисника адвоката Близнюка В.В., дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння …, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у формі, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження її, в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Суд зауважує, що законодавець з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння. За вимогами наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до якого направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103(зі змінами). Відповідно до п. 3 цієї Постанови огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я. Пунктами 6,8 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Так, порядок проходження огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції. Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом було досліджено відеозапис події, долучений до матеріалів справи, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 керує мотоциклом Днепр 11. Працівниками поліції його було зупинено і причиною зупинки було те, що даний водій знаходився без мотошолома. На вимогу працівника поліції предявити посвідчення водія, ОСОБА_1 виконав, показавши його з власник рук поліцейському. Під час спілкування, ОСОБА_1 повідомляє, що не вживав алкоголь, а пізніше зазначає, що з вечора пив. Далі на відео видно, що ОСОБА_1 залишає мотоцикл Днепр 11, тобто починає втікати, щоб уникнути відповідальності. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовляється. Працівниками поліції складаються протоколи у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , де він особисто ставить підписи. Оцінюючи доводи захисту щодо невідповідності відеозапису вимогам закону, суд зазначає про таке. Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч.5 ІІ Розділу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВСУ від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Оглянутий в судовому засіданні відеозапис підтвердив факт керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі. Щодо дововід захисника адвоката Близнюка В.В. щодо не зазначення приладу Драгер в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовується оглянутим в судовому засіданні самого ж протоколу. Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Крім того є безпідставними доводи адвоката про недопустимість відео доказу через те, що в графі протоколу «до протоколу додаються» відсутні посилання на відеозапис з відео реєстраторів патрульних та переривання записів нагрудних відеокамер з огляду на таке. Слід зазначити, що стаття 256 КУпАП взагалі не містить такої вимоги, оскільки дана норма закону встановлює вимоги для постанови по справі про адміністративне правопорушення, але не для протоколу. Крім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, можна дійти висновку, що зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не правопорушника. Окрім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео- реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 вказаної Інструкції, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявні відеозаписи події є належним та допустимим доказом у справі. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена належними та допустими доказами. Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, характер і обставини скоєного адмінправопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обтяжуючі і пом`якшуючі покарання обставини, ненастання тяжких наслідків від діяння, а також характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста пятдесят чотири) гривні. На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя