ПОСТАНОВА

21 травня 2021 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тимофєєва Г.Л., розглянувши заяву судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик Василини Миколаївни про самовідвід по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

13 травня 2021 року до суду надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Добропільського міськрайонного суду Донецької області вказану справу ЄУНСС 227/1893/21 (номер провадження 3/227/853/2021) передано на розгляд судді Любчик В.М.

21.05.2021 року суддею Любчик В.М. заявлено самовідвід від розгляду даної справи.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддя зазначає, що з ОСОБА_1 , вона знайома багато років, тривалий час перебували у дружніх відносинах, він працював прокурором в Констянтинівській місцевій прокуратурі, тривалий час працював в Добропільській міжрайонній прокуратурі, підтримував державне обвинувачення в Добропільському міськрайонному суді. Враховуючи викладене та з метою виключення сумніву щодо об`єктивного, безстороннього розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заявила самовідвід від розгляду адміністративного матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя Любчик В.М. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 були повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви про самовідвід, але в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд вважає, що розгляд заяви судді про самовідвід можливо провести без участі учасників судового провадження в судовому засіданні, оскільки їх не явка не перешкоджає розгляду даного питання.

Розглянувши заяву судді Любчик В.М. про самовідвід, приходжу до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з такого.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення.

У відповідності до Бангалорських принципів поведінки судді, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. В п. 2.5.1 Бангалорських принципів міститься обов`язок судді заявити самовідвід у справі якщо в судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштан проти Швейцарії», тощо), важливим питанням є довіра, яку суди мають вселяти у громадськість в демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід або бути відведений.

За приписами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ст. 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Аналогічне положення міститься і у ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Чинний КУпАП не містить положень щодо можливості відводу судді.

Разом з тим, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06).

Конституційний суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011) аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд приходить до переконання, що зазначена справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про відвід (самовідвід) судді, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з приписами ст.ст. 7, 21, 75, 80, 81 КПК України та судовою практикою, дають підстави вважати, що за наявності обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відвід судді у справі про адміністративне правопорушення має розглядатися іншим суддею, а за відсутності іншого судді у цьому місцевому суді заява по відвід має бути розглянута суддею іншого місцевого суду у межах юрисдикції апеляційного суду.

Із заяви про самовідвід судді Любчик В.М. вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та суддя Любчик В.М. знайомі багато років, тривалий час перебували у дружніх відносинах, ОСОБА_1 працював прокурором в Констянтинівській місцевій прокуратурі, тривалий час працював в Добропільській міжрайонній прокуратурі, підтримував державне обвинувачення в Добропільському міськрайонному суді.

З урахуванням викладеного, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного, безстороннього розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважаю, що заява судді Любчик В.М. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення ЄУНСС 227/1893/21 (номер провадження 3/227/853/2021) - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення ЄУНСС 227/1893/21 (номер провадження 3/227/853/2021) за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , передати до канцелярії Добропільського міськрайонного суду Донецької області для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Л.Тимофєєва