Провадження № 33/801/105/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 рокуСправа № 127/27075/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 008661 від 18 листопада 2020 року водій ОСОБА_2 18 листопада 2020 року о 21:10 год. в м. Вінниця, по вул. Хмельницьке шосе, 92, керував транспортним засобом автомобілем екстреної медичної допомоги «Peugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 , з увімкненими проблисковими маячками синього кольору поєднаним із звуковою сиреною, виконуючи поворот ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху, не надав дорогу транспортному засобі «BMW 520» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого, здійснив з ним зіткнення, від якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року адміністративну справу відносно ОСОБА_2 закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Тобто, вищезазначена норма містить імперативний припис про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, у разі подання скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про поновлення цього строку, перебіг якого починається саме з дня винесення постанови судді у справі про адміністративне правопорушення (а не дня її проголошення, чи вручення копії особі, яка притягується до адміністративної відповідальності).

Постанова, що оскаржується, ухвалена 22 грудня 2020 року, отже останнім днем подачі апеляційної скарги вважається 04 січня 2021 року, яку скаржник подав 05 січня 2021 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

При цьому, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів не вбачається, що ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, а зазначені доводи про те, що ним не пропущено строк на апеляційне оскарження постанови є безпідставним і ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права.

Таким чином, враховуючи, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотання про поновлення зазначеного строку в матеріалах справи відсутнє, обґрунтованих доказів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження правопорушником не надано, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року повернути особі, яка її подала.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права повторно подати апеляційну скаргу на постанову суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий