Номер провадження: 33/813/1277/21
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2021 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 06 серпня 2021 року, ухвалену під головуванням судді Іванчука В.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 06 серпня 2021 року ОСОБА_2 притягнуто за ч.2 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Судом встановлено, що 30 червня 2021 року о 01год. 30хвил. в м.Одесі по вул.Фонтанська дорога, біля будинку № 83-А, ОСОБА_2 повторно протягом року керував автомобілем марки «OPEL», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, тремтіння рук, після чого відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі. Вказаними діями порушив вимоги п.2.5 ПДР «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР) а.с.11.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі.

Зокрема, апелянт посилається на те, що:

- він є громадянином Туреччини, відсутність перекладача при складанні протоколу свідчить про порушення вимог ст.268 КУпАП, тому він є неналежним доказом у справі,

- в порушення вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі-Інструкції №1452/735) огляд на стан сп`яніння проведений без присутності свідків,

- всупереч Інструкції №1452/735 поліцейським не було видано йому жодного направлення на проходження обстеження щодо стану сп`яніння,

- він не відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки посилання у протоколі «не було часу» не свідчить про відмову від проходження огляду,

- протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як не сформульовано, який саме огляд він повинен пройти на вимогу поліцейського (а.с.13-27).

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 29 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 не з`явився. Згідно зі ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки він належним чином сповіщений про час, дату та місце слухання справи.

При цьому, апеляційним судом враховано, що:

- 13 жовтня 2021 року ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні, надав копії посвідчення водія і протоколу про адміністративне правопорушення, які долучені до матеріалів справи,

- розгляд справи відкладено за його клопотанням у його присутності, що підтверджується журналом судового засідання і підписом на довідковому листі (а.с.40),

- заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у порушенні вимог п.2.5 ПДР, підтверджується належними і допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №021269 від 30 червня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_2 30 червня 2021 року о 01год.30хвил. в м.Одесі по вул.Фонтанська дорога, 83-А, керував автомобілем марки «OPEL Astra Sports Tourer», н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку (а.с.1),

- відеозаписами на CD-диску (а.с.4).

І

Висновки апеляційного суду відносно доводів апеляційної скарги

Відповідно до ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_2 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3).

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_2 дотримано не було.

Так, наявними відеозаписами підтверджено, що ОСОБА_2 розумів інспекторів поліції, які спілкувалися з ним на російській мові за його проханням. Будь-яких посилань на нерозуміння вимог поліцейських та наданні перекладача не висловлював. При цьому, зазначив, що є студентом, навчається в політехнічному університеті, проживає в гуртожитку, працює в таксі. Тому доводи апеляційної скарги в частині незалучення перекладача на місці складання протоколу, не приймаються до уваги.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_2 була надана можливість скористатися послугами перекладача та/або адвоката, та розгляд справи відкладався для їх залучення. Однак, ОСОБА_2 своїм правом не скористався, взагалі на наступне судове засідання не з`явився, жодних заяв зі свого боку не подав.

Посилання на те, що в порушення вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проведений без присутності свідків, є безпідставними, оскільки апелянт посилається на редакцію ст.266 КУпАП, яка втратила чинність. Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП в чинній редакції, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з портативного відеореєстратору 1913,1023 щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3 .

Доводи в апеляційній скарзі про те, що всупереч Інструкції №1452/735 поліцейським не було видано направлення на проходження обстеження щодо стану сп`яніння, є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного обстеження, в такому випадку направлення не складається.

Твердження в скарзі, що посилання у протоколі «не було часу» не свідчило про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду, є необґрунтованими. Так, наявними відеозаписами підтверджено, щополіцейські неодноразово пояснювали і пропонували водію проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 , при цьому, неодноразово висловлював своє небажання їхати до лікарні, посилавшись на відсутність часу та необхідністю далі працювати. Інспекторами поліції також було роз`яснено, що в такому випадку далі їхати за кермом транспортного засобу він права не має, тому необхідно викликати іншого водія.

Крім того, апеляційним судом приймається до уваги, що інспекторами поліції на місці зупинки транспортного засобу також була складена постанова відносно ОСОБА_2 за порушення вимог ст.126 КУпАП у вигляді керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідченні водія відповідної категорії.

Доводи скарги про те, що в протоколі не зазначено, який саме огляд ОСОБА_2 повинен пройти на вимогу поліцейського, є неспроможними, оскільки суперечить змісту протоколу, в якому зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

ІІ

Разом з тим, апеляційний суд вважає неправомірним притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №021269 від 30 червня 2021 року був складений відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП.

При цьому, до матеріалів справи додана довідка від 05 липня 2021 року (тобто яка виготовлена після складання протоколу) про те, що згідно інформаційного порталу Національної поліції Мадан Ю. протягом року притягувався за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: постанова у справі №522/70009/21 від 10 червня 2021 року (а.с.2).

Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду надав свою копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №021269 від 30 червня 2021 року, з якої вбачається, що йому інкриміновано адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.38).

При цьому, суть правопорушення, вказана у протоколі, не містить посилань на повторність вчинення дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та попереднього притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за цим Законом.

З наявних відеозаписів, досліджених апеляційним судом в судовому засіданні, також вбачається, що в день події на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 інспектори поліції склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в них не було офіційних відомостей, що протягом року була винесена постанова суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили.

За таких підстав, апеляційний суд вважає за необхідним змінити постанову суду першої інстанції і перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

При визначенні ОСОБА_2 виду адміністративного стягнення, суд, керуючись ст.ст.33,34,35 КУпАП, приходить до висновку про накладення на останнього стягнення в межах санкції статті у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 06 серпня 2021 рокузмінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову районного суду залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков