Справа № 186/1330/21
Провадження № 3/0186/574/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

03 листопада 2021 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.

з участю: прокурора - Мільченка Є.О.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянки України, директора ПП "Комунальщик-3", проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Оперуповноваженим відділу Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області УЗЕ в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 28 вересня 2021 року складено протокол №916 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого, відповідно рішення Дніпропетровської обласної ради №262-10/VІІ від 11 жовтня 2017 року "Про затвердження списку присяжних Першотравенського міського суду Дніпропетровської області" затверджено список присяжних вказаного суду, серед яких і ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації, отриманої з публічної частини офіційного веб-сайту "Судова влада України", ОСОБА_1 19 лютого 2020 року приймала участь, як присяжна у засіданні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області в справі №186/1771/19. Даний факт підтверджує участь ОСОБА_1 у судовому процесі протягом 2020 року, а також факт виконання присяжним своїх обов`язків у суді.

Відповідно п.п. г п.1 ч.1 ст.3 Закону України " Про запобігання корупції", суб`єктами, на яких поширюється дія закону є присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" і "в" пункту 2 частини першої ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» зобов`язані щорічно до першого квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належить до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно з рішенням №2 Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10 червня 2016 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088 із змінами згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № І від 18 серпня 2016 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України від 19 серпня 2016 року за № 1 153/29283 така система розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону

України «Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище.

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Подання декларацій на другому етапі здійснюється згідно з Законом України "Про запобігання корупції" шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання самоврядування.

У 2021 році черговий етап декларування особами, які уповноважені на виконання функцій держави та місцевого самоврядування почався 01 січня 2021 року, тривав до 01 квітня 2021 року, протягом цього періоду суб`єкт декларування повинен подати декларацію за 2020 рік.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік лише о 15:50 годині 28 квітня 2021 року, тобто з порушенням строку. Активних дій, направлених на подання декларації за 2020 рік до 28 квітня 2021 року - не здійснювала.

Перевіркою не встановлено поважних причин несвоєчасного подання декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснила суду, що свою вину визнає. Просить справу закрити, так як пройшли строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав зазначені в протоколі обставини, зазначив, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, просить накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень.

Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, думку прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Рішенням №40 Ради суддів України від 05 липня 2019 року розяснено, що у судді не виникатиме конфлікт інтересів при розгляді справ, в яких стороною є особа, яка має статус присяжного відповідного суду, за умови відсутності приватного інтересу.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року в справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Наведена правова позиція повністю кореспондується зі змістом ст. 62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року (із змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією», суди повинні з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх перебачити.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п. 2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06 жовтня 2010 року (справа №1-27/2010).

Відповідно до п.п. "ґ" п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" особи, які для цілей цього Закону є уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Судом встановлено, що, дійсно, відповідно рішення Дніпропетровської обласної ради №262-10/VІІ від 11 жовтня 2017 року "Про затвердження списку присяжних Першотравенського міського суду Дніпропетровської області" затверджено список присяжних вказаного суду, серед яких і ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації, отриманої з публічної частини офіційного веб-сайту "Судова влада України", ОСОБА_1 19 лютого 2020 року приймала участь, як присяжна у засіданні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області в справі №186/1771/19. Даний факт підтверджує участь ОСОБА_1 у судовому процесі протягом 2020 року, а також факт виконання присяжним своїх обов`язків у суді.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" і "в" пункту 2 частини першої ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» зобов`язані щорічно до першого квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належить до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно з рішенням №2 Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10 червня 2016 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088 із змінами згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № І від 18 серпня 2016 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України від 19 серпня 2016 року за № 1 153/29283 така система розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону

України «Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище.

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Подання декларацій на другому етапі здійснюється згідно з Законом України "Про запобігання корупції" шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання самоврядування.

У 2021 році черговий етап декларування особами, які уповноважені на виконання функцій держави та місцевого самоврядування почався 01 січня 2021 року, тривав до 01 квітня 2021 року, протягом цього періоду суб`єкт декларування повинен подати декларацію за 2020 рік.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік лише о 15:50 годині 28 квітня 2021 року, тобто з порушенням строку. Активних дій, направлених на подання декларації за 2020 рік до 28 квітня 2021 року - не здійснювала.

Перевіркою не встановлено поважних причин несвоєчасного подання декларації.

Для кваліфікації діяння по ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання її поза строком, визначеним законом; без поважних на те причин.

ОСОБА_1 не доведено поважності причин несвоєчасного подання нею вказаної декларації.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Водночас, відповідно до положень частини 4 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Законодавець у ч. 4 ст. 38 КУпАП зазначає про можливість накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, з урахуванням двох обставин: протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. Тобто законодавець пов`язує строк у 2 роки з попередньою обставиною виявленням правопорушення. Таким чином, ці дві обставини за змістом вказаної норми не можуть враховуватись окремо при вирішенні питання щодо обчислення строку для накладання адміністративного стягнення, оскільки друга обставина (сплив 2 років з моменту вчинення) є похідною від першої (протягом 6місяців з дня його виявлення).

За таких обставин, вказівка законодавця, що міститься в ч. 4 ст. 38 КУпАП, на дату виявлення правопорушення є першочерговою у визначенні строку відносно будь-якого правопорушення, пов`язаного з корупцією, в тому числі, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Друга обмежувальна вимога щодо спливу 2 років з дня вчинення правопорушення є другорядною і може застосовуватися лише при дотриманні умов першої вимоги, яка пов`язана зі спливом 6 місячного терміну з дня виявлення правопорушення. Дотримання такого взаємозв`язку є обов`язковим в питанні, що пов`язано з виконанням вимог ст.38 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що 02 квітня 2021 року за вих.№01-33/42/2021 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про факт неподання декларації після звільнення, за 2020 рік ОСОБА_1 , яка є присяжним вказаного суду. Вказане повідомлення отримане 06 квітня 2021 року за вх.№05/22013/21.

За таких обставин, на час надходження адміністративного матеріалу до суду 07 жовтня 2021 року - передбачені ст. 38 КУпАП строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення по ч.1 ст.172-6 КУпАП сплинули.

Таким чином, суд не може погодитись із висновком, що міститься у протоколі №916 про адміністративне правопорушення, про виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення тільки 28 вересня 2021 року, тобто з дати складення протоколу.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року №223-943/0/4-17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП "на момент розгляду справи" означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строк накладення адміністративного стягнення закінчився, відповідно ст.247 КУпАП, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284, 294 КУпАП, -суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Закрити провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С. А. Янжула

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання ________________________________