Справа № 595/52/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 в магазині «Продукти», що в АДРЕСА_2 , будучи власником магазину, здійснювала торгівлю продуктів харчування без засобів індивідуального захисту, а саме без респіратора чи захисної маски, що закривають рот і ніс, чим порушила пп.14 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала, щиро розкаюється. Пояснила, що здійснювала торгівлю в магазині «Продукти», який їй належить. Оскільки в магазині нікого не було, вона зняла маску, а коли зайшов покупець, забула її одягнути. Вказує, що більше такого не повториться, це сталося випадково.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Згідно п.п.14 п.2 вказаної постанови на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Вказана норма є бланкетною і відсилає до вищенаведених норм.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення доводиться матеріалами справи, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №714378 від 04.01.2021, даними рапорту ст. інспектора чергового Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 04.01.2021, письмовим поясненням ОСОБА_1 від 04.01.2021, долученим до матеріалів справи відеозаписом.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП України .

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно положень ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи, зокрема, при оголошенні усного зауваження.

Враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника ОСОБА_1 , яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, усвідомила протиправність своєї поведінки та є підстави вважати, що в подальшому не буде скоювати подібних правопорушень, обставини, які пом`якшують відповідальність: визнання вини, щире каяття, вчинення правопорушення вперше, беручи до уваги фактичні обставини, за яких було вчинено адміністративне правопорушення, відсутність спричиненої шкоди та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Враховуючи, що п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому беручи до уваги той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.22, ч.3 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, немає підстав для стягнення судового збору зі ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 22, 33, 40-1, 283 - 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з малозначністю та обмежитися усним зауваженням, із закриттям провадження по справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. І. Тхорик