Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/188/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , та його захисника-адвоката Кузьменка В.Б., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2021, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2021, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , будучи станом на 00.00 годину 1 січня 2020 року суб`єктом декларування згідно із Законом України «Про запобігання корупції» (далі Закон), а саме особою зазначеною у підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону депутат сільської ради, з 00.00 години 1 січня 2020 року до 00.00 години 1 червня 2020 року у порушення вимог частини 1 статті 45 Закону (особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством), несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а саме 23 червня 2020 року о 15.16 годині, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого, передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказав, що суд першої інстанції приймаючи рішення по справі виходив з того, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП доведена та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення.

Однак, суд першої інстанції мав би отримати докази того, що він усвідомлював суспільну небезпечність у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

У поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення та в письмовому поясненні, наданому до суду першої інстанції він пояснив, що з12.03.2020 відповідно до рішення Кабінету Міністрів України в країні запроваджено карантинні заходи в зв`язку з пандемією, викликаною короно вірусом, тому він не міг отримати інформацію в Пенсійному фонді України, щодо розміру отриманої дружиною пенсії, яка необхідна була для достовірного заповнення декларації.

У період з 25.05.2020 по 22.06.2020 він перебував на амбулаторному лікуванні в ЦПМСД Долинської міської ради з діагнозом ГРВІ, гострий обструктивний бронхіт, бронхообструктивний синдром, пневмо-фіброз легенів І-ІІ ст.

Лікарняного листа він з дозволу керівника підприємства не оформляв, так як в той час склалася складна епідеміологічна ситуація в селі де він проживає та навколишніх населених пунктах, де були одними з перших в Кіровоградській області зафіксовані випадки захворювання населення на гостру респіраторну хворобу ОСОБА_2 . Так як члени його сім`ї, в тому числі і він, контактували з особами, які безпосередньо були контактними з особами, які хворіли на гостру респіраторну хворобу ОСОБА_2 , він перебував на самоізоляції з метою недопущення поширення вірусу серед населення, до того ж у нього були ознаки захворювання.

На той час населення дуже серйозно поставилося до ситуації, що склалася: намагалися зайвий раз не виходити з дому і менше контактувати з оточуючими. По вулицях міста Долинська та населеним пунктам Долинського району постійно курсували автомобілі ДСНС з гучномовцями, які закликали людей залишатися вдома. Так як він мав ознаки захворювання вірусною інфекцію, він всіляко намагався не наражати на небезпеку оточуючих, тому залишався вдома.

Переважна більшість працівників ПСП «Надія», де він працював механіком, в той період працювала дистанційно, в тому числі і бухгалтер даного підприємства. Тому виникли перешкоди в отриманні інформації про розмір виплаченої орендної плати.

Судом першої інстанції встановлено, що саме бухгалтер ПСП «Надія» допомагала йому у подачі декларації, а саме: замовленні ключа з ЕЦП та внесенні відповідних відомостей до системи. Тому, дистанційна робота бухгалтера і його хвороба утворили собою сукупність непереборних та об`єктивних причин, які вплинули на порушення строків подачі декларації.

Так як, до 25.05.2021 він не мав достатньої інформації про доходи членів сім`ї декларація не була подана. Фактично отримати всі необхідні відомості про доходи та подати декларацію він зміг лише після закінчення лікування, тобто після 22.06.2020.

Звертає увагу суду, що попередні роки він подавав декларацію завжди своєчасно і жодних проблем не виникало.

Вказує і на те, що суд першої інстанції належної оцінки даним обставинам не надав, і не зробив належного аналізу зібраним по справі доказам, а тому він вважає, що суд прийшов до передчасного висновку про те, що його дії з суб`єктивної сторони характеризуються прямим умислом, а тому і підпадають під ознаки ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Посилання суду першої інстанції у постанові на те, що він мав достатньо часу (з 01 січня 2020 року до 26 лютого та з 18 березня 2020 року до 01 червня 2020 року) для подання декларації, вважає безпідставними, так як кінцевою датою подання декларації за минулий рік є 1 червня поточного року, дії щодо подання декларації він почав вчиняти вчасно, але не завершив подачу декларації з незалежних від нього вищевказаних причин.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , та його захисника-адвоката Кузьменка В.Б., які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та його вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією №51/21 від 25.02.2021 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи станом на 00.00 годину 1 січня 2020 року суб`єктом декларування згідно із Законом України «Про запобігання корупції» (далі Закон), а саме особою зазначеною у підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону депутат сільської ради, з 00.00 години 1 січня 2020 року до 00.00 години 1 червня 2020 року у порушення вимог частини 1 статті 45 Закону (особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством), несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а саме 23 червня 2020 року о 15.16 годині, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого, передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.1-8).

Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що в період подання декларації перебував на лікарняному з 26.02.2020 по 18.03.2020 на стаціонарі та з 25.05.2020 по 22.06.2020 амбулаторно. Вказав, що на його прохання від його імені декларацію подавала бухгалтер підприємства на якому він працював. Для подання декларації йому необхідно було отримати інформацію про доходи дружини з Пенсійного фонду України, однак через епідемію у зв`язку із коронавірусною хворобою, вчасно отримати довідку не вдалося. Також вказав, що один із жителів з населеного пункту за його місцем проживання захворів, а його внук із ним контактував, а тому він змушений був залишатися вдома. Більше того він з 25.05.2020 по 22.06.2020 хворів на ГРВІ. Коли вилікувався то приніс бухгалтеру довідки про доходи дружини та одразу було подано декларацію. Вказав, що декларацію подавав кожного року вчасно.

Відповідно до протоколу №1 першої сесії сьомого скликання Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області від 6 листопада 2015 року, зокрема визнано повноваження 12 депутатів сільської ради, у тому числі ОСОБА_1 та цього ж дня ним складено присягу (а.с.15, 23-27).

Згідно п.п. «б» п.1 ч.1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є депутати місцевих рад.

Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» № 93-IV передбачено, що депутатами місцевої ради вважаються депутати сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної рад.

Отже, ОСОБА_1 станом на 00.00 годину 1 січня 2020 року був суб`єктом декларування у розумінні та згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3, частини 1 статті 45 Закону та суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до вимог частини 1 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року N 530-IX, внесено зміни, зокрема до розділу XIII Прикінцеві положення Закону України «Про запобігання корупції» доповнивши пунктом 2-1 такого змісту: «2-1. Встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня».

Таким чином, з 1 січня 2020 року в ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію за 2019 рік до 1 червня 2020 року.

Відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру декларацій за 2019 рік, ОСОБА_1 опублікував (подав) декларацію шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 23 червня 2020 року о 15.16 годині, тобто несвоєчасно, а саме після кінцевої дати подачі такої декларації (а.с.9-14).

Рішенням від 4 квітня 2017 року № 124 «Про визначення поважної причини несвоєчасного подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» НАЗК визначило, що поважною причиною несвоєчасного подання декларацій є неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; період (періоди) неналежного функціонування Реєстру визначається окремим Рішенням НАЗК на підставі інформації, наданої адміністратором Реєстру, та акта (актів), підписаного посадовими особами НАЗК та адміністратора Реєстру.

НАЗК листом від 24 червня 2020 року № 71-03/27283/20 інформувало Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що у зв`язку з проведенням програмно-технічного обслуговування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, доступ до нього частково обмежено у період з 21.00 години 27 грудня 2019 року до 09.00 години 28 грудня 2019 року. У період з 17.00 години 3 січня 2020 року по 12.40 годину 4 січня 2020 року мала місце помилка у відсутності доступу до персонального кабінету та ненадходження листів з посиланням для зміни кваліфікованого електронного підпису. Також за інформацією адміністратора інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр) Державного підприємства «Українські спеціальні системи» (далі ДП «УСС») з 09.00 години 15 січня 2020 року по 12.25 годину 15 січня 2020 року при спробі подання або збереження документів ІТС Реєстру виникала помилка: «Помилка. Не вдалося з`єднатися із сервером. Спробуйте пізніше». З 10.00 години 11 березня 2020 року в окремих користувачів на етапі автентифікації та при спробах подання і збереження документів в ІТС Реєстр виникали помилки, що були усунуті 12 березня 2020 року о 16.00 годині. Інших технічних несправностей та перебоїв в роботі ІТС Реєстру, щоб завадили поданню документів у визначений період не зафіксовано (а.с.38-39).

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За таких обставин судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області, згідно пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 № 1700-VІІ, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, без поважних причин, маючи всі необхідні можливості, в установлений Законом термін, несвоєчасно подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що він декларацію несвоєчасно подав з підстав його перебування у період з 26.02.2020 по 17.03.2020 на стаціонарному лікуванні, а в період з 25.05.2020 по 22.06.2020 на амбулаторному лікуванні, апеляційний суд вважає безпідставними, адже об`єктивних поважних причин неможливості подати декларацію у інший період з 01.01.2020 до 26.02.2020, а також з 18.03.2020 по 01.06.2020 не навів.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 амбулаторно хворів з 25.05.2020 по 22.06.2020, а граничний строк подачі декларації 1 червня поточного року припав саме на період хвороби, а тому кінцевою датою подання декларації для останнього слід рахувати 22.06.2020, апеляційний суд вважає помилковими.

Граничний термін подання декларації встановлено Законом та обмежено конкретною календарною датою (моментом у часі), з настанням якої пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Більше того, об`єктивних перешкод для подачі декларації у період з 25.05.2020 по 31.05.2020 включно, не існувало, адже перебування на амбулаторному лікуванні особи не виключає можливості подачі декларації вдома. Посилання апелянта, що заповнювати декларацію йому допомагала бухгалтер підприємства, на якому він працював, та яку він не зміг домовитися заповнити її раніше, висновків суду першої інстанції не спростовують, адже обов`язок щодо своєчасної подачі декларації безпосередньо лежить на суб`єктові декларування.

Зважаючи на загальновідомий факт моменту настання календарної дати, а також збільшений строк для декларування у 2020 році до 1 червня (протягом 5 місяців), висновки сторони захисту, щодо неможливості своєчасно подати декларацію, апеляційний суд вважає неспроможними.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі і на те, що він не міг своєчасно отримати довідку про доходи дружини з Пенсійного фонду, також не свідчать про поважність причин несвоєчасної подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки станом на 13.03.2020 з метою мінімізації ризиків поширення коронавірусу COVID-19 існувала можливість отримання пенсійних послуг дистанційно через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (www.portal.pfu.gov.ua).

Твердження апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що він умисно не подав щорічну декларацію до 01.06.2020, а все свідчить про вчинення цього діяння через необережність, а тому в його діях відсутній склад корупційного правопорушення, оскільки корупційним правопорушення є виключно умисел діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, за яке законом встановлена зокрема адміністративна відповідальність, є безпідставними та не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, на яку до речі міститься посилання в апеляційній скарзі, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, всупереч доводам апеляційної скарги, не передбачає лише умисної форми вини, оскільки сама диспозиція цієї норми говорить про те, що вказане адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, може бути вчинено як умисно, так і з необережності.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть служити підставами для його скасування.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а наведені у рішенні суду висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а тому вважає необхідним за наслідками її розгляду залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2021 стосовно ОСОБА_1 про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2021, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.