Справа № 373/1361/21
Номер провадження 3/373/625/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м.Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В. В., за участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника адвоката Романенко Г. П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює трактористом в ПП «СТРОКОВА-АГРО», -

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2021 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, складений щодо ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом серії ДПР18 № 181107 про адміністративне правопорушення, 14 серпня 2021 року о 20 год. 02 хв. ОСОБА_1 в місті Переяслав по вул. Соборна керував мотоциклом FORTE, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 14 серпня 2021 року, після того, як він прийшов з роботи, до нього заїхав товариш, ОСОБА_2 . Під час перебування у нього, ОСОБА_2 комусь зателефонував і сказав, що через деякий час буде біля Кірпічного заводу в м. Переяслав. В наступному, він, ОСОБА_1 , погодився на пропозицію ОСОБА_2 поїхати «за компанію» до міста Переяслав. Коли вони приїхали до міста, він залишився на мотоциклі чекати товариша, який пішов у справах. Екіпаж поліції під`їхав у той час, коли він перебував на мотоциклі. Водночас, мотоциклом він не керував взагалі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Романенко Г. П. наполягав на невинуватості підзахисного, зазначаючи, що обов`язок доказування вини лежить на працівниках поліції, які не надали доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також зупинки транспортного засобу під керуванням останнього. Так, з відео, долученого до протоколу працівниками поліції, слідує, що мотоцикл стоїть на узбіччі, а ОСОБА_1 перебуває на сидінні мотоцикла. Стверджував, що перебування за кермом транспортного засобу, який не перебуває у стані руху, не є доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Крім того, відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортним засобом. Разом з тим, ОСОБА_1 від керування мотоциклом не відсторонювався. Крім того, невідомо де і коли складався протокол про адміністративне правопорушення, оскільки даних про вказаний факт відео не містить, інформація про свідків відмови від підпису ОСОБА_1 у протоколі відсутня. В порушення вимог Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них не містить відеозапис і повідомлення ОСОБА_1 про проведення зйомки на боді-камеру. Також, зазначає, що у протоколі відсутні дані про ідентифікацію відеозаписуючого пристрою, що прямо вимагається нормою ст. 283 КУпАП. Просить визнати відеозапис, що міститься у матеріалах справи недопустимим доказом, оскільки він не засвідчений у порядку, встановленому законом, а саме на нього не накладено електронний цифровий підпис. Враховуючи в сукупності зазначені обставини, просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за керування особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, вчинені протягом року повторно.

Необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про те, що особа, не лише перебувала у стані алкогольного сп`яніння або відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, а й керувала транспортним засобом.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом визначено як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

14 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 181107, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Єдиним доказом на підтвердження наявності обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення є відеозапис з місця події.

Між тим, досліджений судом відеозапис, що міститься у матеріалах справи, обставин зупинки мотоцикла FORTE, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 не містить, натомість, на ньому зафіксовано ОСОБА_1 , який перебуває на сидінні мотоцикла та зазначає, що мотоциклом він не керував, власник мотоцикла, який є його водієм відлучився у справах.

Інших доказів, які б беззаперечно засвідчували факт керування ОСОБА_1 мотоциклом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) або ж показаннями свідків, та спростовували доводи останнього, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що матеріалами справи не підтверджено факт керування транспортним засобом під час складення адміністративного протоколу, що є обов`язковою складовою адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд доходить висновку, що об`єктивна сторона правопорушення залишилась не доведеною під час судового розгляду, а отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, при розгляді справ про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню і конституційний принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, за яким, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись, ст.7, 9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Хасанова