Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/6402/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , який проходить військову службу на посаді гранатометника 2-го відділення 1-го взводу 1-ї роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.172-10 КпАП України,

УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №8 від 08.09.2021 року, складеного командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 убачається, що відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», статей 13 та 243 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Плану проведення вакцинації особового складу Міністерства оборони України та Збройних Сил України від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на 2021-2022 роки, затвердженого Головнокомандувачем Збройних Сил України 01 березня 2021 року, наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 15 липня 2021 року за №189 «Про стан вакцинації особового складу Збройних Сил України від гострої респіраторної хвороби СОVID-19», наказу КВМС Збройних Сил України від 16 липня 2021 року за №215 «Про організацію проведення та порядку забезпечення вакцинації особового складу ВМС Збройних Сил України», вакцинація особового складу військової частини НОМЕР_1 від гострої респіраторної хвороби СОVID-19 проводилась з 18 червня 2021 року по 21 липня 2021 року.

Незважаючи на проведену з особовим складом роз`яснювальну роботу, що було здійснено посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , 21.07.2021 року матрос ОСОБА_1 письмово відмовився від проходження вакцинації. Відмову останній мотивував тим, що не довіряє вакцині.

По факту відмови від вакцинації командиром військової частини НОМЕР_1 наказом від 23 липня 2021 року за №348 було призначено службове розслідування. В ході проведення службового розслідування матросу ОСОБА_1 повторно було роз`яснено про необхідність вакцинації, а також про можливість вакцинуватись в будь якому закладі охорони здоров`я та будь якою з зареєстрованих на території України вакцин на його вибір. 25 серпня 2021 року було завершено службове розслідування по факту відмови особового складу військової частини НОМЕР_1 від вакцинації. Будь яких підтверджуючих документів щодо проходження вакцинації матрос ОСОБА_1 не надав.

Відмова від вакцинації матроса ОСОБА_1 негативно впливає на епідеміологічну обстановку у військовій частині НОМЕР_1 , наражає на небезпеку інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей і близького оточення, обмежує матроса ОСОБА_1 у його обов`язку виконувати завдання в складі операції Об`єднаних сил.

Таким чином матрос ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її у військовій частини НОМЕР_1 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про відповідальність або нехтуючи нею, грубо порушив вимоги статей 13 та 243 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не виконав вимоги наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 15 липня 2021 року за №189 «Про стан вакцинації особового складу Збройних Сил України від гострої респіраторної хвороби СОVID-19», не виконав вимоги наказу КВМС Збройних Сил України від 16 липня 2021 року за №215 «Про організацію проведення та порядку забезпечення вакцинації особового складу ВМС Збройних Сил України» без достатніх об`єктивних підстав, не вакцинувався, чим вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП.

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, за якими з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення згоден, дійсно відмовився від виконання наказу щодо вакцинування через те, що не довіряє наявним в медичній частині вакцинам, оскільки жодного сертифікату щодо вакцин йому для ознайомлення не надавалось. Просив не призначати суворе покарання.

Відповідальність за ч.2 ст.172-10 КУпАП передбачена за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинену в умовах особливого періоду.

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303 «Про часткову мобілізацію», оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ст.ст.13 та 243 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у відповідності до яких на військовослужбовців покладено обов`язок додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Усім військовослужбовцям проводяться запобіжні щеплення проти основних інфекційних захворювань. Щеплення можуть бути плановими і проводитися за епідемічними показаннями. Планові запобіжні щеплення всьому особистому складові військової частини проводяться відповідно до календаря щеплень, а щеплення за епідемічними показаннями за наказом старшого командира (начальника). Від проведення щеплень військовослужбовці звільняються тільки за висновком лікаря. Відмітки про щеплення заносяться військові квитки та засвідчуються печаткою військової частини, а до медичних книжок додатково заносяться відмітки про звільнення від щеплень.

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.07.2021 року за №189 «Про стан вакцинації особового складу Збройних Сил України від гострої респіраторної хвороби СОVID-19» та наказу КВМС Збройних Сил України від 16 липня 2021 року за №215 «Про організацію проведення та порядку забезпечення вакцинації особового складу ВМС Збройних Сил України», вакцинація особового складу військової частини НОМЕР_1 від гострої респіраторної хвороби СОVID-19 проводилась з 18.06.2021 року по 21.07.2021 року.

За рапортом начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_3 , станом на 23.07.2021 року декілька військовослужбовців, у тому числі матрос ОСОБА_1 , відмовились проходити процедуру вакцинування від гострої респіраторної хвороби СОVID-19.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №402 від 25.08.2021 року, за результатами службового розслідування по факту відмови особового складу військової частини НОМЕР_1 від вакцинації, за порушення статей 13, 243 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на гранатометника відділення 1-го взводу роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення, передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ «сувора догана».

При цьому, ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу того, що він звільнений від проведення щеплень за відповідним висновком лікаря або оскаржував законність наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.07.2021 року за №189 «Про стан вакцинації особового складу Збройних Сил України від гострої респіраторної хвороби СОVID-19» чи наказу КВМС Збройних Сил України від 16 липня 2021 року за №215 «Про організацію проведення та порядку забезпечення вакцинації особового складу ВМС Збройних Сил України».

Таким чином вина ОСОБА_1 у відмові від виконання законних вимог командира (начальника), вчиненій в умовах особливого періоду, є доведеною та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Однак, приймаючи рішення щодо винуватості особи, суддя вважає доцільним врахувати вимоги статей 6, 10 Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод та статі 49 Конституції України, які передбачають право на справедливий суд, охорону здоров`я та свободу вираження поглядів.

Згідно ст.22 КУпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суддя, дослідивши матеріали справи та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, проте враховуючи його притягнення 25.08.2021 року до дисциплінарної відповідальності, вважає можливим звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.22, ч.2 ст.172-10, ст.283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-10 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Т.В. Пустовойт