П О С Т А Н О В А
Справа № 133/881/21
провадження № 3/133/769/21
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Хмільницького районного відділу поліції відділення поліції №2 у Вінницькій області
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , такого, що не працює,
за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.03.2021, складеного поліцейським СР ПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Журавльовим О.П., 03.03.2021 о 22 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, при чому обзивав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її фізичному та психічному здоров`ю. Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся у скоєному.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до такого висновку.
Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП, адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає у випадку вчинення особою дій передбачених ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП, зокрема умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, де такі дії особа вчиняє будучи протягом року підданою адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП.
Працівниками СРПП Відділення №2 Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області дії ОСОБА_1 згідно протоколу серії АПР18 № 729907 від 03.03.2021 року кваліфіковано за ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП, однак із такою кваліфікацією дій суд погодитись не може, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП передбачає вчинення дій передбачених частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Із матеріалів справи, зокрема із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 04.09.2020, однак матеріали справи не містять докази про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення протягом року за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП. В даному випадку, належним доказом на підтвердження кваліфікуючої ознаки як повторність може бути постанова про накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП є не вірною, в зв`язку з чим, його дії слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 173 2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілій особі, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. З наведеного убачається, що об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства у сім`ї" насильством у сім`ї є будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Наявність в діях ОСОБА_1 вини та складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП., тобто за вчинення насильства в сім`ї, крім визнання вини самою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доведено також матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 729907 від 03.03.2021; заявою потерпілої ОСОБА_2 , із якої вбачається, що остання звернулася до відділення №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області щодо прийняття мір до її співмешканця ОСОБА_1 за вчинення останнім насильства в сім`ї відносно неї та письмовими поясненнями ОСОБА_2 .
Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Відповідно до приписів ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд враховує дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його скоєння, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, стан його здоров`я.
Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої ч.1ст.173-2 КУпАП.
Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33,173-2, 245, 251, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя,
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень..
Роз`яснити особі, на яку накладено адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Пєтухова

27.04.21