Справа № 708/405/21
Номер провадження № 3/708/255/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Попельнюх А.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Чигиринського районного суду Черкаської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 2713287 від 21.04.2021 працівником поліції встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин, а саме: 21.04.2021 близько 15-15 год. ОСОБА_1 перебував у м. Чигирин по вул. М.Старицького без відповідних документів, що посвідчують особу, чим порушив п.п. 2 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

ОСОБА_1 під час судового розгляду вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 01.03.2021 він був звільнений з місць позбавлення волі, паспорта у нього не має. У зв`язку зі звільненням йому адміністрація колонії видала довідку про звільнення, натомість коли він приїхав додому її розвали діти. Станом на сьогоднішній день у нього немає жодного документу, який би міг посвідчувати його особу.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19) на період з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2021 р. встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п.п. 2 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналогічні норми закріплені також у Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Зокрема у статті 3 Закону визначено, що свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У свою чергу Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), яка є частиною національного законодавства встановлено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території (ч. 1 ст. 2 Протоколу N 4).

На підставі ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 регламентовано, що на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порівняльний аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що право на свободу пересування надане кожній людині, але може бути обмежено державою у визначених законом випадках.

У свою чергу відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

На підставі ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки нарізі він не має паспорта громадянина України або будь-якого іншого документу, що посвідчує його особу. Відповідно він не мав об`єктивної можливості перебувати на вулиці з таким документом. З урахуванням наведеного провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), ст.ст. 1, 7, 9, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О.Попельнюх