Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/310/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Забуранний Р. А.
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника - адвоката Терещенка С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, не одруженого, депутата Пантаївської селищної ради, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 22.07.2021 року близько 06 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини громадянки ОСОБА_2 , насильство в сім`ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що постанову Новомиргородського районного суду на його адресу не надсилалась. Вказану постанову в канцелярії Новомиргородського районного суду отримав 30 серпня 2021 року. З 02 по 15 березня 2021 року і з 22 травня по 03 червня 2021 року я хворів гострою респіраторною хворобою Сovid-19. Вказана хвороба супроводжувалася пневмонією і викликала тяжкі ускладнення, а саме запаморочення, часткову втрату зору і слуху, а також неврологічні розлади. Змушений користуватися слуховим апаратом. Наслідки хвороби відчуває до цього часу. Внаслідок незадовільного стану здоров`я був позбавлений подати в десятиденний строк апеляційну скаргу на постанову Новомиргородського районного суду від 18 серпня 2021 року. Вказані обставини не залежали від мене і безпосередньо вплинули на мої права і обов`язки.

Зазначив, що 22 липня 2021 року близько 06 год. ОСОБА_2 розпочала сварку з приводу непрацюючої пральної машини. Вважаючи його винним у її поломці пральної машини. Почала підвищувати на нього голос і спровокувала побутовий конфлікт. Жодних насильственних дій психологічного характеру він до ОСОБА_2 не вчиняв. Побутовий конфлікт розпочала саме вона на фоні неприязних стосунків до нього.

При цьому, жодних доказів вчинення домашнього насильства у справі немає. Також, в постанові суду першої інстанції взагалі не вказані, які саме умисні дії психологічного характеру вчинив щодо ОСОБА_2 .

Побутова сварка між колишнім подружжям не може кваліфікуватись як домашнє насильство, оскільки об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона в ванній кімнаті виявила, що пральна машина не працює і зазначає що він, ОСОБА_1 користувався нею останнім. З вказаного протоколу і пояснень ОСОБА_2 вбачається, що побутовий конфлікт з приводу користування предметами побути спровокувала саме вона. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме дії або бездіяльність призвели до психологічного домашнього насильства внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

З приводу посилання Новомиргородського районного суду на те, що він визнав власну винуватість слід зазначає, що перехворів гострою респіраторною хворобою СОУГО-19. Вказана хвороба супроводжувалася пневмонією і викликала тяжкі ускладнення, а саме запаморочення, часткову втрату зору і слуху, а також неврологічні розлади. Внаслідок перенесеної хвороби змушений користуватися слуховим апаратом.

Під час судового засідання, яке відбулось 18 серпня 2021 року, не міг повністю усвідомлювати значення своїх дій і оцінювати їх наслідки. Представник адвокат Терещенко С.І. перебував у відпустці за межами країни і протягом тривалого часу не мав з ним зв`язку, оскільки не мав вайберу та інших мессенджерів. Відпустка адвоката тривала з 17 по 28 серпня 2021 року. Про цю обставину повідомляв суд, проте фактично був позбавлений права на захист. В зв`язку з цим, вищевказана обставина не повинна враховуватися при розгляді справи і не може бути доказом вини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та в його інтересах захисника - адвоката Терещенка С.І., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, з`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 постанову отримав 30 серпня 2021 року. З 02 по 15 березня 2021 року і з 22 травня по 03 червня 2021 року хворів гострою респіраторною хворобою Сovid-19, згідно медичних довідок (а.с.20-21)

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не дотримався, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Так, на переконання апеляційного суду висновок районного суду з наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП є помилковим та передчасним, висновки суду викладені в постанові не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, зібраним доказам по справі судом надано неправильну правову оцінку, порушенням при складанні протоколу про адміністративні правопорушення належної правової оцінки не надано.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 461641 від 22.07.2021 року.

Крім того в якості підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додані протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.07.2021, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 461641 від 22.07.2021 року, ОСОБА_1 22.07.2021 о 06 год. 00 хв., перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчиняє сварки відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 та не дозволяє користуватись предметами побуту чим вчинив домашнє насильство в сім`ї.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Слід зазначити, що згідно вимог КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Тобто згідно вказаної норми закону, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне вчинення домашнього насильства. Виходячи з пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року N 2229-VIII, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Разом із тим, судом першої інстанції не взято до уваги та не враховано те, що ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується саме те, що останній не дозволяє ОСОБА_2 користуватись предметами побуту.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Зазначив, що жодних насильственних дій психологічного характеру він до ОСОБА_2 не вчиняв. Побутовий конфлікт розпочала ОСОБА_2 на фоні неприязних стосунків до нього. При цьому, жодних доказів вчинення домашнього насильства у справі немає. З приводу посилання Новомиргородського районного суду на те, що він визнав власну винуватість зазначає, що перехворів гострою респіраторною хворобою СОVID-19. Вказана хвороба супроводжувалася пневмонією і викликала тяжкі ускладнення, а саме запаморочення, часткову втрату зору і слуху, а також неврологічні розлади. Внаслідок перенесеної хвороби змушений користуватися слуховим апаратом.

Під час судового засідання, яке відбулось 18 серпня 2021 року, не міг повністю усвідомлювати значення своїх дій і оцінювати їх наслідки. Представник адвокат Терещенко С.І. перебував у відпустці за межами країни і протягом тривалого часу не мав з ним зв`язку, оскільки не мав вайберу та інших мессенджерів. Відпустка адвоката тривала з 17 по 28 серпня 2021 року. Про цю обставину повідомляв суд, проте фактично був позбавлений права на захист. В зв`язку з цим, вищевказана обставина не повинна враховуватися при розгляді справи і не може бути доказом вини.

Крім, того ОСОБА_2 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Щодо виклику останньої в судове засідання вживались всі необхідні заходи для повідомлення, шляхом направлення за адресою її проживання повісток рекомендованими поштовими повідомленнями із врученням. Заяв про відкладення розгляду справи не надала, про поважні причини неявки суд не повідомила.

Як вбачається протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.07.2021, наявного в матеріалах справи, ОСОБА_5 просить притягнути до відповідальності свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 , оскільки 22.07.2021 року близько 6:00 год. вона хотіла попрати речі та виявила, що не працює пральна машина, якою 21.07.2021 року у вечері користувався ОСОБА_1 з яким вони спільно проживають в одній квартирі, але у них постійно виникають сварки через побутові умови.

Аналізуючи вище зазначені протоколи та показання ОСОБА_1 надані в судовому засіданні, апеляційний суд доходить до висновку, що в протоколі не зазначено у чому саме полягав психологічний характер скоєного насильства в сім`ї у ОСОБА_1 , щодо колишньої дружини, та не розкрито суті скоєного адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Також, не зазначено як могла бути чи була завдана шкода здоров`ю потерпілої. За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КупАП.

Крім, того суд першої інстанції, вийшов за межі протоколу, зазначивши, що ОСОБА_1 вчинив умисні дії психологічного характеру. Разом із тим в протоколі про це взагалі не вказано.

Апеляційний суд при цьому також враховує пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він не вчиняв відносно своєї колишньої дружини будь-якого домашнього насильства в сім`ї, не вчиняв будь-яких дій психологічного характеру та не завдав останній будь-якої шкоди.

Перехворів гострою респіраторною хворобою СОVID-19. Вказана хвороба супроводжувалася пневмонією і викликала тяжкі ускладнення, а саме запаморочення, часткову втрату зору і слуху, а також неврологічні розлади. Внаслідок перенесеної хвороби змушений користуватися слуховим апаратом, тому не повністю розумів запитання судді так як не міг повністю усвідомлювати значення своїх дій і оцінювати їх наслідки. Крім того його захисник був відсутній.

Крім того наявність в нього хвороби підтверджується наданою до апеляційного суду довідкою КНП «Новомиргородська міська лікарня» в якій зазначено, що він перебував на лікування у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії в тяжкому стані з 22.05. по 03.06.2021 року.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд доходить висновку, будь-які належні та допустимі докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення у справі відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційний суд доходить висновку, що вказане у протоколі формулювання вчиненого адміністративного правопорушення не знайшло свого підтвердження. Не знайшла свого об`єктивного підтвердження і вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані порушення вимог закону допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не надав зібраним доказам по справі належну правову оцінку та дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. - скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)