СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3270/21
пр. № 3/759/1899/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Суддя Святошинського районного суду м.Києва П`ятничук І.В., розглянувши матеріали які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстр. АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 194201 - 01 лютого 2021 р. о 00 год. 15 хв. на вулиці Литвиненко Вольгемут, 4 у місті Києві водій керував авто HYUNDAI HI д. н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП».

До протоколу додаються: пояснення свідків, запис з нагрудного відео реєстратора АА-00415.

Вказаний адміністративний протокол складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З`явившись за викликом суду ОСОБА_1 свою вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав, вказував на те, що 01.02.2021 р. даним транспортним засобом не керував, а тому не мав жодних підстав для проходження огляду на стан сп`яніння.

Адвокат ОСОБА_1 - Тетарчук І.В., підтримала пояснення останнього та надала суду клопотання про закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення правопорушника у суді, пояснення свідків,а також відеоматеріали з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції з яких чітко вбачається, що під час фіксування нагрудної камери ОСОБА_1 не знаходився біля свого автомобіля та не перебував за його кермом, працівниками поліції автомобіль не зупинявся, та іншими доказами, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.02.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

А саме, відповідно до п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, у відповідь на адвокатський запит Управління патрульної поліції в м. Києві Вих. № 366-аз/41/11/2/02-2021 від 04.03.2021 року повідомило, що інформація, яка зафіксована з використанням портативних відео реєстраторів працівниками поліції із обмеженим терміном зберігання, яке здійснюється згідно технічних характеристик виробника програмного забезпечення та нормативно-правових актів ( не зазначено яких саме) й може не перевищувати більше 30 діб з моменту фіксування події на відповідний прилад. Оскільки з дати фіксації події пройшло більше 30 днів, був наданий наявний відеозапис, що зберігся із портативного відео реєстратора працівника управління патрульної поліції, який 01.02.2021 року здійснював оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2-9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/73 огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання, а на момент пропозиції проведення огляду 02 лютого 2021 року поліцейські водію не представились, спеціальні звання не назвали, відеозапис доданий до протоколу про адмін правопорушення підтверджує.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що не було дотримано при проведенні огляду водія ОСОБА_2 .

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, а з урахуванням того, що під час зупинки водіїв авто поліцейські вже сформували у свідків ставлення до водія - їх неупередженість не може не викликати сумнівів.

Згідно з п. 9 вище вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Поліцейськими взагалі не було запропоновано проходження огляду в спеціалізованій установі, доставку водія до такої установи також не було запропоновано.

Викликають сумніви і законність підстав для зупинки транспортного засобу, 01 лютого 2021 року, якщо такий рухався.

Зокрема відеозапис починається з 00 год 03 хв 02 лютого 2021 року, проте як вбачається з самого протоколу - адмінправопорушення нібито було скоєно о 23 год 45 хв. 01 лютого 2021 року, обставини зупинки транспортного засобу, та факт перебування за кермом ОСОБА_1 не підтверджуються матеріалами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тому усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повинні трактуватися судом на його користь.

Із долученого працівниками поліції DVD-R диск до матеріалів справи, не можливо встановити факту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , у будь-якій інший спосіб безпосередньо факт керування ОСОБА_1 автомобілем такий не містить.

Обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджуються і наявними у матеріалах адміністративної справи поясненнями свідків, оскільки останні лише зафіксували факт того, що в їх присутності ОСОБА_4 відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння, нібито і у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, і жодним чином не підтверджують факт керування ним транспортним засобом або відмови від підпису протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім цього, із долученого відеозапису взагалі не вбачається факт зупинки цього транспортного засобу працівниками поліції, для встановлення достовірності наданих доказів необхідно дослідити матеріали автоматичної фіксації.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Так, диспозицією ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп"яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 283, 284, 290, 291 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: І. В. П`ятничук