Справа №585/3038/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/816/165/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участі секретаря судового засідання Сітало Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09.02.2021, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушень, оскільки в основу доведеності вини покладені суперечливі, неналежні та недопустимі докази, які не доводять його винуватість у вчиненні правопорушень поза розумним сумнівом. Згідно редакції статті, розміщеній на офіційному сайті ВРУ станом на 14.11.2020, ст. 130 КУпАП має тільки 3 частини, тоді як його притягують до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Протокол за порушення ним п. 2.10 є ПДР (за вживання алкоголю після ДТП) був складений значно раніше, ніж встановлений факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, наявність у його дружини будь-яких тілесних ушкоджень не підтверджується жодним доказом, що виключає наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і як наслідок відсутність складу правопорушення за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09.02.2021 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн, з позбавленням права керування т/з на строк 3 роки. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови, 14.11.2020 о 07-54 в с. Сміле Роменського району Сумської області вул. Інкубаторна, 3, водій ОСОБА_3 керував автомобілем БМВ 7301 н/з НОМЕР_1 , вживав алкоголь (горілку) після ДТП за його участі до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 є) ПДР. 14.11.2020 о 07-54 в с. Сміле Роменського району Сумської області вул. Інкубаторна, 3, водій ОСОБА_3 на подвір`ї керував автомобілем БМВ 7301 н/з НОМЕР_1 і здійснив наїзд на дружину ОСОБА_4 , чим здійснив ДТП, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР. 14.11.2020 о 07-54 в с. Сміле Роменського району Сумської області вул. Інкубаторна, 3, водій ОСОБА_3 не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку і стан т/з, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, які він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки т/з або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, здійснив наїзд на ОСОБА_4 , яка стояла попереду автомобіля та в напрямку його руху. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримала зсадну лівої ноги, від госпіталізації відмовилась, автомобіль механічних пошкоджень не отримав, чим порушив п. 12.1, 12.3 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, потерпілу ОСОБА_4 , яка поклалась на розсуд суду, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та беззаперечними доказами.

Як убачається з оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції в обґрунтування висновків свого рішення поклала такі докази вини останнього як: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 213938 від 14.11.2020, згідно якого водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1, 12.3 ПДР; протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 147850 від 14.11.2020, згідно якого водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР; протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 147849 від 14.11.2020, згідно якого водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.10 є) ПДР; показання потерпілої ОСОБА_4 ; показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (інспектори Роменського РВП ГУНП в Сумській області); показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; відеозапис, продемонстрований потерпілою ОСОБА_4 в суді першої інстанції.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Так, ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто для складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, має існувати потерпіла особа, якій в результаті порушення водієм правил дорожнього руху спричинено шкоду у виді пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ОСОБА_3 як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді свою винуватість у вчиненні правопорушень категорично заперечив, пояснивши, що він посварився з дружиною, після чого вона вийшла на вулицю, відкрила ворота та почала знімати відео на телефон. Це все відбувалося 14.11.2020 близько 7-50 год. Коли він виїжджав з двору біля воріт, його дружина вдарила руками по капоту та кинула телефон, він відразу зупинився. Після чого ОСОБА_4 продовжила кричати та сваритися, а він з метою уникнення з нею сварки поїхав до батька, який проживає у цьому ж селі. Він не міг заспокоїтися, нервував, тому вжив у батька десь дві чи три рюмки горілки. Потім через деякий час приїхали працівники поліції, які його опитали. Відеозапис, який його дружина продемонструвала в суді першої інстанції не зберігся.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що дійсно вони в цей день посварилися та побилися, після чого чоловік на авто поїхав до свого батька, але ОСОБА_3 не здійснював на неї наїзд. При цьому протокол відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП був складений працівником поліції зі слів ОСОБА_4 , а відео події не зберіглось, що позбавляє суд апеляційної інстанції показання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо можливої ДТП.

Крім цього, апеляційний суд не має доказів і щодо отримання потерпілою ОСОБА_4 тілесного ушкодження саме внаслідок ДТП, а не під час бійки з чоловіком у цей день.

За таких обставин, не можна погодитись з тим, що обставини ДТП за участі ОСОБА_3 є достовірно встановленими, зважаючи на те, що відносно них як самим ОСОБА_3 , так і потерпілою ОСОБА_4 , висловлюються небезпідставні заперечення.

Будь-яких інших достовірних доказів ДТП під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції встановлено не було.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_3 складів правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 213938 від 14.11.2020, серії ОБ № 147850 від 14.11.2020, серії ОБ № 147849 від 14.11.2020, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у порушенні п. 12.1, 12.3, 2.10 а), 2.10 є) ПДР встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє спростувати показання ОСОБА_3 у категоричній формі, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09.02.2021 відносно ОСОБА_3 скасувати через порушення суддею суду першої інстанції норм матеріального права, а провадження у справі за ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов