Єдиний унікальний номер судової справи 490/4219/21
Номер провадження 33/812/364/21 Головуючий у місцевому суді Тішко Д.А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Красилюка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Красилюка Вадима Андрійовича на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №109693, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 01 червня 2021 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 , 01 червня 2021 року близько 04 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом марки та моделі Volvo FМ 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом General Trailers, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по проспекту Героїв України, біля будинку №1 в місті Миколаєві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, відмовився від проходження у встановленому законом порядку від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Не погодившись із судовим рішенням, 07 жовтня 2021 року захисник Красилюк В.А. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Зазначає, що підчас складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки не було залучено свідків.

Вказував на те, що поліцейські не вручали ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Крім того, транспортний засіб зупинив один екіпаж поліції, а протокол про адміністративне правопорушення фактично складав інший екіпаж поліції, який прибув на місце зупинки пізніше.

Також посилався на те, що працівники поліції в усній формі пояснили, що необхідно їхати до медичного закладу, а транспортний засіб залишиться на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодитись не міг, оскільки його роботодавець заборонив йому залишати автомобіль без нагляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Красилюк В.А в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримали.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Відповідно до положень п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААБ №109693 від 01 червня 2021 року, водій ОСОБА_1 01 червня 2021 року близько 04 год. 45 хв., керував транспортним засобом марки та моделі Volvo FМ 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом General Trailers, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по проспекту Героїв України, біля будинку №1 в місті Миколаєві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку правопорушник відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, доданим до справи працівниками поліції.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження представника захисника Красилюка В.А. в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 не надав стверджувальної відповіді на запитання працівників поліції щодо проходження чи відмови від проходження медичного огляду, апеляційний суд не приймає до уваги.

Так, з наявного у справі відеозапису убачається, що водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але останній таким правом не скористався. При цьому, всі свої зауваження щодо складання протоколу та пояснення особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, мала право особисто зазначити в протоколі про адміністративне правопорушення, проте не скористалась таким правом.

Також слід зазначити, що при складанні протоколу ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо оцінки його поведінки, як відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не висловлював.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було залучено свідків під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд до уваги не бере, і такі доводи не можуть бути підставою для скасування постанови з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.2,3,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків відповідно до закону не вимагається.

Крім того, ОСОБА_1 своїм власним підписом у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Вказаний протокол ОСОБА_1 власноручно підписав без будь-яких зауважень, зазначивши лише про те, що пояснення надасть у суді.

Отже, твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про відсутність свідків на місці зупинки є безпідставними, оскільки за правилами ч.2 ст.266 КУпАП (у редакції чинній на час вчинення правопорушення), огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Відтак, долучений відеозапис є самостійним засобом доказування події адміністративного правопорушення.

Також, відсутність в матеріалах справи направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не є істотним порушенням вимог КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду чи свідчать про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з порушеннями ст.256 КУпАП та порушено порядок зібрання доказів у справі, нічим не підтверджуються. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень (протилежного суду не надано), а протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Більш того, доводи, наведені в апеляційній скарзі, зокрема щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння та при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі, через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права.

До того ж, незгода водія з вищевказаними діями працівників поліції чи причиною зупинки останніми транспортного засобу може бути підставою для оскарження таких дій в установленому законом порядку, але не виключає виконання водієм обов`язків, визначених п.2.5 ПДР України, щодо проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Стосовно процесуальних порушень судом першої інстанції, то апеляційний суд виходить з того, що процесуальні права ОСОБА_1 в тому числі права на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення його захисника Красилюка В.А. до апеляційного суду.

Тобто, при перегляді постанови суду першої інстанції в апеляційному суді останньому була надана можливість в повному обсязі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та скористатися ними.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Красилюка Вадима Андрійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова