Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/447/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.05.2021 м. Гребінка

19 травня 2021 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., без участі особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Лубенського районного ВП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт гр.України (ID-картка) № НОМЕР_2 ,-

в с т а н о в и в :

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 499474 слідує, що 23.04.2021 року о 09-50 год. громадянка ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 ст.150 СК України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей: ОСОБА_2 , 2018 р.н., та ОСОБА_3 , 2020 р.н., що проявилось в тому, що вона зловживає алкогольними напоями, не забезпечує дітей засобами особистої гігієни, не готує їжу, не доглядає дітей. Вказане правопорушення вона вчинила повторно протягом року, тому її дії кваліфіковані за ч. 2 ст.184 КУпАП..

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення СМС - повідомлення та яким повідомлено, що розгляд справи відбудеться 19.05.2021 о 13-00 год. в приміщенні Гребінківського районного суду Полтавської області. Крім того, відомості про розгляд даної справи було розміщено на офіційній веб-сторінці Гребінківського районного суду Полтавської області. Про причини своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, від неї не надходило заяв чи клопотань про перенесення слухання справи.

Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Разом з цим суд враховує, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Так, диспозиція ч. 2 ст.184 КУпАП передбачає «вчинення тих самих дій, які передбачені у ч. 1 ст. 184 КУпАП, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню, за дії передбачених частиною першою цієї статті».

Разом з тим, в ході розгляді даної адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 раніше не була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі та належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила дії, які їй інкримінуються в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 498474 від 23 квітня 2021 р., а саме повторно протягом року, після притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Наявна в матеріалах справи Постанова судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.11.2020 свідчить, про те, що ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КупАП на підставі ст. 22 КУпАП та оголошено усне зауваження, при цьому в розрізі ч.2 ст.284 КупАП таке провадження вважається закритим, що в свою чергу не породжує наслідків повторності даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки остання не була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 вказаної статті, протягом періоду часу з 23.04.2020 року по 23.04.2021 року. З урахуванням наведеного інспектром з ЮП СП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Куц О.Г. невірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ч. 2 указаної статті.

Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норму, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи та вважає необхідним перекваліфікувати її дій на ч. 1 ст. 184 КУпАП. Така перекваліфікація судом дій ОСОБА_1 не погіршує її становище, не порушує її права та не змінює обставин правопорушення зафіксованих протоколом.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Крім того, відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2021 року серії ГП № 498474 (а.с.1), при цьому судом враховано, що даний протокол відповідає вимогам, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила; письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.2); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.3); даними свідоцтв про народження дітей (а.с.7,8); даними акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 23.04.2021 року (а.с.9); даними довідки-характеристики на ОСОБА_1 (а.с.11).

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягання до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Завданням КУпАП зокрема є виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини та її майновий стан. При цьому враховано, що ОСОБА_1 протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, разом з тим має на утриманні двох малолітніх дітей, ніде не працює, вагітна на 4 місяці, тому суд вважає, що для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому є за необхідним призначити їй стягнення в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП, у виді попередження.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 454,00 грн

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 184, ст. ст. 23, 33, 245, 251, 252, 280, 283,294 КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт гр.України (ID-картка) № НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., на користь державного бюджету України: (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. О. Вітківський