ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6607/21
провадження № 3/753/3908/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Дарницького УП ГУНП в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання та місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальносі не притягувався, передбаченої за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

22 квітня 2021 року з Дарницького УП ГУНП в місті Києві до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченої за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу ГР№183417 про адміністративне правопорушення від 25.03.2021, ОСОБА_1 , 23.03.2021 о 20 год. 00 хв., за місцем свого проживання, вчинив сімейну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_2 , у ході якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та погрожував, чим своїми діями вчинив домашнє насильство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні обставини викладені у протоколі не оспорював.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Так, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто умисне вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку повторно протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Жодних фактичних підтверджень того, що ОСОБА_1 протягом останнього року піддавався адміністративному стягненню, до матеріалів справи не долучено.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону (ст. 245 КУпАП).

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії» відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Так, у ході судового розгляду судом встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто відсутні дані правильної кваліфікації дій саме за частиною другою щодо повторності вчинення протягом року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, після накладення адміністративного стягнення.

Разом із цим, процесуальний закон, не передбачає право суду перекваліфікації дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки, а тому суд, у випадку не доведеності вини особи не має права перекваліфікувати дії правопорушника з ч. 2 ст. 173-2 на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Вказані обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 173-2 України, вимогам ст. 256 КУпАП.

За таких умов суддя, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП.

Крім того, суд надаючи оцінку іншим відомостям, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені у ній дані такими, що ґрунтуються на припущеннях, а тому дані докази визнає не належними.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 173-2 ч.2, 247 ч.1 п.1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: