П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2021 року м.Снігурівка

справа № 485/1399/21

провадження №3/485/536/21

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., секретар судового засідання Літвінова Д.Ю.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Корженко С.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Центральне Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, на момент вчинення правопорушення працюючого молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)», РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , відповідно до наказу Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня» №141/ОС від 11.05.2018 року, призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки цієї установи, тобто відповідно вимог Закону України "Про запобігання корупції" є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме припинення повноважень, несвоєчасно подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (після звільнення), а саме подав таку декларацію лише 16.07.2021 року, хоча згідно наказу Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня» №172/ОС від 07.09.2020 року звільнений з посади за власним бажанням з 08.09.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, зазначивши, що йому було відомо про подання декларації після звільнення, але не відповідально до цього поставився. Декларацію подав у липні 2021 року.

Прокурор просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що наказом начальника Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня» №141/ОС від 11.05.2018 року ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки вказаної установи (з випробувальним терміном три місяці), встановивши йому 7 розряд та посадовий оклад у розмірі 3000 грн, 14.05.2018 року.

Відповідно до п.п. «а» і «в» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно наказу начальника Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня» №172/ОС від 07.09.2020 року звільнено ОСОБА_1 зі служби в установі з 08 вересня 2020 року за власним бажанням.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно п.п.3 п. 5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 р. № 959/29089, декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Як слідує із скриншота опублікованої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію типу «після звільнення» 16.07.2021 року.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП встановлено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Факт несвоєчасного подання декларації після звільнення ОСОБА_1 не заперечував.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП: несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення).

Під час накладення стягнення, як передбачено ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан за працевлаштування.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд вважає щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

З метою виховання та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу мінімальним розміром передбаченим санкцією зазначеної статті.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.ст.283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 к.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 к.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Повна постанова складена 01.11.2021 року.

Суддя О.П.Бодрова