Код суду 233 № 233/3356/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, разом із доданими до нього матеріалами, який надійшов від ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно з ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

-за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №187283 від 19.07.2021 року, складений поліцейським СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відповідно до якого ОСОБА_1 - 19 липня 2021 року о 09 годині 20 хвилини в м. Костянтинівка, Донецької області по вул. О. Тихого, 340, керував автомобілем марки «Mercedes Benz vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alkotest6810» та у встановленому законом порядку, у медичному закладі категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив своїми діями вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього, зазначивши, що 19 липня 2021 року о 09 годині 20 хвилин, біля автозаправки «Окко» у м. Костянтинівка його було зупинено працівниками поліції з м. Харкова, які повідомили йому про те, що їм надійшла скарга про порушення ним правил дорожнього руху. Потім, за підозрою в нього стану алкогольного сп`яніння, останніми були викликані інші працівники поліції з м. Костянтинівки, які не роз`яснюючи йому його прав та обов`язків, не запропонувавши на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alkotest6810», одразу, у примусовому порядку, запросили його проїхати до медичного закладу, на що він погодився. Однак проходити обстеження в інфекційному відділенні медичного закладу він відмовився, оскільки побоювався захворіти на «Covid-19». Вбачає в діях працівників поліції низку процесуальних порушень, під час проведення заходів щодо його медичного обстеження, вказав, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складені із порушенням нормативно-правових актів та норм діючого КУпАП, а тому його винуватість не доведена та справа підлягає закриттю.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 суду пояснив, що особисто він не зупиняв автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , його зупинили поліцейські взводу №1 РПСПОП «Схід» ГУНП в Харківській області. Зазначив, що йому на планшет від служби «102» надійшло повідомлення про те, що водій автомобілю ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, після чого він у складі з поліцейським ОСОБА_3 приїхали на місце зупинки ОСОБА_1 та вони візуально помітили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, після чого запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alkotest6810», на що ОСОБА_1 відмовився. Після чого ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до лікарні та пройти медичне обстеження відповідно до встановленого порядку, на що ОСОБА_1 не відмовлявся, сів з ними у службовий автомобіль та вони поїхали до медичного закладу. Вказав, що в автомобілі від ОСОБА_1 було чутно запах алкоголю. Також зазначив, що усі події фіксувалися на камеру але не постійно. Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду також фіксувалася на камеру, однак хто конкретно здійснював фіксування він не пам`ятає. Протокол про адміністративне правопорушення складав ОСОБА_3 , права особисто він ОСОБА_1 не роз`яснював. Крім того зазначив, що понятих запросили в момент відмови ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження, коли лікар зафіксував відмову ОСОБА_1 ..

Неодноразово викликані за клопотанням сторони захисту та повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи в суді: особа, що складала протокол - поліцейський Затилюк Д.С., свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також лікар-нарколог ОСОБА_6 , до суду не з`явилися, тому суд був позбавлений можливості, безпосередньо в судовому засіданні, відібрати від зазначених осіб особисті пояснення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши працівника поліції та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а саме: дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №187283 від 19.07.2021 року, рапорт поліцейського взводу №1 РПСПОП «Схід» ГУНП в Донецькій області від 19.07.2021 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2021 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 19.07.2021 року, явка яких, з боку сторони обвинувачення, в судове засідання, забезпечена не була, відео з фіксацією обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про недоведеність в діях громадянина ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно з ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до офіційного видання Правил дорожнього руху України з коментарями та ілюстраціями (далі за текстом ПДР України), які діяли на час обставин, що мали місце 19 липня 2021 року о 09 годині 20 хвилини в м. Костянтинівка, Донецької області по вул. О. Тихого, 340, за пунктом 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі статтею 245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.266КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, за ч.5 ст.266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 N1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом Порядок направлення та огляду).

Тобто, як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду, оскільки законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже, як зазначалось раніше за ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За п.2 Розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тож, за зазначеним встановлено такі види огляду на стан сп`яніння:

залежно від виду сп`яніння, з метою встановлення якого такий огляд проводиться:

алкогольне сп`яніння; наркотичне чи інше сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

залежно від місця огляду: на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків;

в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення за наявності виключного переліку обставин, а саме у разі: незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255КУпАП.

Пояснення працівника поліції ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, самі по собі, є неналежними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, оскільки він є зацікавленою особою, тому до його свідчень суд відноситься критично, бо свідчення тільки такої особи у цій справі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Звертаючи увагу на покази особи, що притягається до адміністративної відповідальності, щодо порушень працівниками поліції процедури складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення та порушення установленого у законом порядку процедури медичного обстеження, перевіривши матеріали справи та відтворивши наданий суду відеозапис, судом встановлено:

по перше - порушення статті 35 Закону України «Про національну поліції», якою визначено вичерпний перелік за яким поліцейський може або зобов`язаний зупиняти транспортні засоби, оскільки стороною обвинувачення не доведено законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;

по друге порушення статті 268КУпАП, якою визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки стороною обвинувачення не доведено, чи роз`яснювалися такі права водію ОСОБА_1 та чи забезпечено було його право на захист;

по трете порушення вище зазначених Інструкцій та установленого Порядку медичного огляду на стан сп`яніння, а разом з тим і порушення статті 266 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, оскільки стороною обвинувачення не доведені дії водія щодо ухилення від огляду та/або не згода з проведеним оглядом, саме на місці зупинки транспортного засобу, що лише після чого інспектор поліції мав право скласти протокол про адміністративне правопорушення;

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відношенні ОСОБА_1 , який видається на підставі акта медичного огляду, складений з порушенням вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та вважається судом недійсним, оскільки за своїм змістом та зазначеними в ньому відомостями не відповідає Додатку №4 до вищезгаданої Інструкції.

Крім того, суд критично оцінює ідентичні за своїм змістом, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відібрані працівниками поліції, з точки зору їх достатності як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia), згідно якого «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Викликані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до суду не з`явилися, явка їх працівниками поліції забезпечена не була, а тому суд позбавлений можливості, безпосередньо в судовому засіданні відібрати від зазначених осіб особисті пояснення, привівши їх до присяги та попередивши про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову давання показань, а тому письмові пояснення зазначених осіб відібрані безпосередньо працівниками поліції не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (Постанова ВС №560/751/17 від 27 червня 2019 року).

Також слід зазначити, що судом неодноразово направлялися листи на адресу начальника відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області щодо забезпечення явки в судове засідання поліцейського Затилюк Д.С., а також неодноразово направлялися листи на адресу керівництва медичного закладу у м. Костянтинівка, за для забезпечення явки в судове засідання лікаря-нарколога ОСОБА_6 явка яких, керівництвом вказаних установ, протягом часу з 06 серпня 2021 року по 04 листопада 2021 року забезпечена не була, що розцінюється судом як ухилення вказаними особами від надання свідчень за обставинами події та не забезпечення уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення особами належного обов`язку щодо збирання доказів на підтвердження винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_1 ..

Ще раз звертаючи увагу на відеозапис фіксації, що є складовою адміністративного матеріалу, доданий до протоколу, судом встановлена процедура примусової вимоги до громадянина ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння, а також відсутність повного відеозапису фіксації обставин події, яка мала місце 19 липня 2021 року о 09 годині 20 хвилини в м. Костянтинівка, Донецької області по вул. О. Тихого, 340, а саме: з моменту зупинки транспортного засобу і до моменту закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить вимогам діючого законодавства України та порушує права особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначалось, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, за вимогами ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами. Тобто в разі встановлення поліцейським підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування, чого, як свідчать матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не відбулось, у зв`язку із чим можливо ставити під сумнів саму «підозру у сп`янінні».

Тож нормативно-правове підґрунтя діяльності патрульної поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння становить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735МВС.

Саме ця Інструкція визначає процедуру (алгоритм) проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у зв`язку із чим не може суперечити останнім нормативно-правовим актам, а її вимоги є обов`язковими саме для поліцейських.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

ОСОБА_1 - допитаний в судовому засіданні, заперечує керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 19 липня 2021 року о 09 годині 20 хвилини в м. Костянтинівка, Донецької області по вул. О. Тихого, 340 та вказує, на наявні порушення працівниками поліції, зупинки його транспортного засобу, процедури складання матеріалу справи про адміністративне правопорушення у відношенні нього та на примусове проходження ним медичного огляду, факт чого знайшов своє підтвердження за результатами розгляду справи у судовому засіданні та свідчить, безпосередньо про явні порушення встановленого законом порядку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а належні і допустимі докази перебування ОСОБА_1 під керуванням транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння взагалі відсутні. Пояснення дані ОСОБА_1 знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і не спростовані в суді жодними належними та допустимими доказами з боку сторони обвинувачення. Інших даних про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Тож зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести вказані обставини, як зазначалось раніше, покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у зв`язку з її недоведеністю у встановленому діючому законом порядку, не може ґрунтуватись на припущеннях та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а тому відповідно до п.1 ст.247КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

За відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Орчелота