ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 Справа №607/5196/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В.розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №038892, ОСОБА_1 19 березня 2021 року о 13 год. 48 хв. по вул..Бродівська у місті Тернополі керував транспортним засобом марки «ВАЗ -21070020» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань Тернопільської обласної ради водій відмовився в присутності двох свідків, відмова №82, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Черніцький І.Р. вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного проступку передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, аналізуючи докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено із порушенням, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте, біологічні взірці, а саме аналіз сечі здати не зміг, з причин, що не залежали від його волі. Працівниками медичного закладу не було відібрано у ОСОБА_1 інших біологічних зразків, як це передбачено законом. Крім цього, із наданих даних із нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, виконував усі вказівки, проте, не зміг здати запропоновані йому біологічні взірці з фізіологічних причин його організму. Він також наполягав та просив відібрати у нього інші біологічні зразки. Крім цього вважає, що лікар закладу охорони здоров`я порушив вимогу Інструкції щодо проведення огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки повідомив його, що іншого способу пройти такий огляд не має. Також зазначив, що працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 без достатніх правових підстав. Відтак, просить справу провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються, особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

В силу вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Також, частиною 2 зазначеного Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частина 3 зазначеної статті передбачає, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається із даних із нагрудних камер працівників поліції, поліцейський після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 зазначив, що причиною його зупинки є дані про те, що останній раніше керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та здавав аналізи на вміст наркотичних речовин. Щодо підстав зупинки визначених нормами зазначеної статті Закону, не вказав.

Також, з даних відеореєстратора, який долучено до матеріалів даної справи не вбачається факт порушення ПДР ОСОБА_1 при керуванні ним зазначеним транспортним засобом.

Крім цього, як вбачається із рапорту інспектора роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Галуньки М. від 19.03.2021 року, останній зазначив, що «…близько 13.45 год. побачили автомобіль марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого раніше неодноразово притягався за ст..130 КУпАП. За ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено вищевказаний автомобіль…».

Суд, аналізуючи ч.3 ст.35 зазначеного Закону, у редакції чинній на момент зупинки транспортного засобу зазначає, що вказана норма дозволяла зупинити транспортний засіб працівнику поліції у випадку, якщо у нього є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Однак, доказів про існування такої інформації на момент зупинки водія ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено, відтак, підстав для зупинки ОСОБА_1 у працівників поліції не було.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 зазначеної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до вказаної Інструкції, метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння наведене у додатку №1 до даної Інструкції.

Положеннями п.п. 7,8,12,13 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як вбачається із письмових поясненнях зазначених у протоколі, а також поясненнях із даних з нагрудних камер працівників поліції у тому числі в медичному закладі, ОСОБА_1 пояснив, що він не відмовляється від проходження огляду у встановленому законом порядку, однак не зміг здати сечу та просить визначити лікаря чи перебуває він у стані наркотичного сп`яніння за допомогою інших альтернативних методів, у тому числі шляхом здачі крові. Однак, з метою проведення дослідження біологічного середовища для визначення стану наркотичного сп`яніння у нього не було відібрано інші біологічні речовини - слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров.

Так, із відеозапису, здійсненого у медичному закладі куди було доставлено ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння встановлено, що у нього із усіх вищеперелічених біологічних речовин для дослідження намагались отримати лише сечу, яку останній не зміг здати. При цьому, він не відмовлявся від проходження огляду, про що неодноразово повідомляв як працівникам поліції, так і лікарю, пояснюючи це своїми фізіологічними властивостями, та не заперечував, щоб у нього для дослідження біологічного середовища було відібрано інші речовини - слину, кров та інше, у тому числі проведено зовнішній огляд. Можливість отримати предмет дослідження у виді слини, крові та встановити стан наркотичного сп`яніння особи залишись поза увагою.

Таким чином, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, що останній відмовився надавати для дослідження біологічні речовини, перелічені у п. п. 12, 13 інструкції.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Крім того із вказаного відеозапису вбачається, що лікар, що мав проводити огляд ОСОБА_1 , який у медичному закладі не відмовлявся від його проведення повинен був провести такий огляд за методикою визначеною у зазначеній Інструкції. Так, як вбачається із Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є додатком №3 до зазначеної вище Інструкції, у ньому визначено методологію проведення лікарем огляду особи з метою визначення у неї стану наркотичного сп`яніння, яка включає в себе, у тому числі, зазначення лікарем: зовнішній вигляд обстежуваної особи, поведінка обстежуваної особи, стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовна здатність, вегетативно-судинні реакції, дихання, зіниці, рухова сфера, відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, інші прояви та симптоми, за результатами яких робиться відповідний висновок. Лабораторна ж діагностика проводиться лікарем з метою уточнення наявних речовин впливу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави для висновку про відсутність належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку за обставин, зазначених у протоколі, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, проаналізувавши докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан