ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/1077/21 Головуючий в 1 інст. Кацаренко І.О.
Провадження №33/807/716/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Суліми С.Л., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останньої на постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює у Тарасівському СБК, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з постановою суду, до Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ААБ №161763 від 12 червня 2021 року, складений інспектором СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Скібою С.П. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 12 червня 2021 року о 02 годині 56 хвилин біля будинку №66 по вул.Набережній с.Тарасівка Пологівського району Запорізької області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом скутером «SUZUKI LETS 2» без д/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, почервоніння білків очей, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та від проходження такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонена.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду і закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що категорично не погоджується з постановою суду, оскільки судом не досліджені обставини події та докази, які мають значення для вирішення справи.

Вважає, що факт керування нею транспортним засобом не був доведений жодним належним доказом. З огляду на це, вона наполягала на тому, що підстави вимагати від неї проходження медичного огляду, як водієм, відсутні.

Звертає увагу, що на жодному з відеозаписів, що долучені до матеріалів справи, не зафіксовано керування нею скутером та його зупинка на вимогу працівників поліції.

Вказує, що їй незрозуміле посилання суду в якості доказу на факт притягнення її до адміністративної відповідальності за інше адміністративне правопорушення. Своєї вини у вчиненні іншого правопорушення вона не визнавала, просто вирішила сплатити штраф та не оскаржувати постанову, оскільки не обізнана з порядком оскарження, а правова допомога могла коштувати дорожче, ніж сплата суми штрафу.

Також їй є незрозумілим посилання суду як на доказ, на письмові пояснення від 12 червня 2021 року, які начебто були надані нею, оскільки такі пояснення вона не надавала.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи убачається, що копію постанови суду ОСОБА_1 отримала вже після закінчення строку на апеляційне оскарження, 23 вересня 2021 року останньою подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Оскільки доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Суліму С.Л., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №161763 від 12 червня 2021 року;

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, порушення координації рухів, неадекватну поведінку відмовилась від продуття ALCOTESTER «Drager 6810»;

- відеозаписом від 12 червня 2021 року, яким зафіксовано зупинку ОСОБА_1 , яка перебувала на скутері із включеним двигуном та фарами біля патрульного автомобіля; також зафіксована пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 пояснила, що вона 12 червня 2021 року о 02 годині 56 хвилин котила свій скутер з с.Басань в с.Тарасівка Пологівського району, при цьому була в нетверезому стані. Надалі до неї під`їхав патрульний автомобіль, поліцейськими їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в КНП «Пологівська БЛІЛ», на що вона відмовилася, так як не керувала зазначеним скутером. Також зазначила, що на скутері був заведений мотор, так як вона освітлювала собі дорогу скутером, бо зазначена вулиця вночі не освітлюється ліхтарями. Також зазначила, що поліцейськими на неї було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 3400 грн, зазначений штраф вона сплатила.

Допитаний у якості свідка поліцейський СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції ОСОБА_2 пояснив в суді першої інстанції, що в ніч на 12 червня 2021 року він разом з інспектором СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 несли службу та здійснювали патрулювання в с.Тарасівка Пологівського району Запорізької області. О 02 годині 56 хвилин ними був зупинений скутер під керуванням ОСОБА_1 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння. Причиною зупинки було керування водієм скутером без мотошолому. Надалі зазначена особа вела себе неадекватно, також було встановлено, що вона не має права керувати даним видом транспортного засобу. На ОСОБА_1 на місці була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 3400 грн, яку вона відмовилася отримувати, тому постанова була надіслана за місцем проживання ОСОБА_1 поштою. Він обізнаний про сплату нею зазначеного штрафу, ніяких претензій щодо винесення та накладення зазначеного штрафу ОСОБА_1 не висказувала, зазначену постанову в суді не оскаржувала. Також у зв`язку із її поведінкою та наявними ознаками алкогольного сп`яніння їй було запропоновано продути в алкотестер на місці зупинки або проїхати до КНП «Пологівська БЛІЛ», на що вона відмовилася. Свідків при цьому не було, так як була вже дужа пізня година, однак ними вівся запис на бодікамери.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та додатково зазначила, що вона не керувала скутером, а котила його з ввімкненим світлом фари та заведеним. Під час спілкування з працівниками поліції розгубилась. Не оскаржувала постанову за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки сума штрафу була меншою ніж послуги адвоката на складання скарги.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Суліма С.Л. підтримав апеляційну скаргу, в доповнення зазначив, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що відеозапис події було здійснено невідомим пристроєм, а саме це була камера смартфону. На відеозаписі відсутні дата та час, а також найменування засобу, за допомогою якого здійснено цей запис. Крім того, відео з невідомих причин починається з моменту спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , а не з начебто моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Також не зафіксовано ні рух транспортного засобу, ні зупинка транспортного засобу під її керуванням. Відеозапис наданий не з первинним носієм, а в копії та без електронного цифрового підпису. Оскільки невідомо як починається відеозапис та невідомо як закінчується, захисник не впевнений, яким чином цей запис монтований. У зв`язку з викладеним, вказаний відеозапис є неналежним та недопустимими доказом. Свої пояснення щодо обставин події ОСОБА_1 надала суду. Під час спілкування з працівниками поліції вона законно вимагала від працівників поліції надати докази того, що вона керувала транспортним засобом. Оскільки не було доведено факту керування транспортним засобом, тому ОСОБА_1 і відмовилась від проходження огляду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв доводи ОСОБА_1 , заявлені на свій захист, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю досліджених доказів, вказаних в оскаржуваній постанові.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, який був відтворений і при апеляційному розгляді, згідно з яким ОСОБА_1 обурювалась тим, що працівники поліції зупинили транспортний засіб на повороті, на що поліцейськими роз`яснено, що зупинено транспортний засіб у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 їхала без шолому.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу та відеозаписом, а й актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується доводів сторони захисту про недопустимість як доказу письмових пояснень ОСОБА_1 (які останньою не підписані), то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вказані пояснення не є єдиним доказом у справі, вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю інших доказів, вказаних вище.

Більш того, в матеріалах справи міститься постанова, винесена поліцейським 12 червня 2021 року о 03 годині 30 хвилин, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху, передбачених ч.2 ст.126, ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП - за керування у зазначений день і час транспортним засобом - мопедом без захисного шолому, без номерного знаку, без посвідчення водія.

Вказана постанова ніким не скасована та навіть не оскаржена ОСОБА_1 та останньою сплачено адміністративний штраф, який на неї накладений цією постановою.

Вказане додатково підтверджує факт того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у день та час, вказані в протоколі.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис є недопустимим доказом, є безпідставними.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується той факт, що події, які зафіксовані цим записом, відбувалися в дійсності.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбаченіст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Пологівського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволеня.

Постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 324/1077/21