ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі судового засідання Галичанській Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Маніліча І.Д., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21 березня 2021 року о 22 год. 55 хв. в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 177 керував транспортним засобом «Dacia Sandero» з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та у лікаря-нарколога у встановленому законодавством порядку відмовився.

На вказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2021 року та провадження по справі 727/2662/21 відносно нього закрити за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ЄУНСС: 727/2662/21

Номер провадження:33/822/274/21 Головуючий у І інстанції: Одовічен Я.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: ОСОБА_2 .

Свої апеляційні вимоги обґрунтовував тим, що судом першої інстанції не взято до уваги ряд обставин, які є доказами порушення певних нормативних актів та законів працівниками поліції, які, в свою чергу, тягнуть за собою наслідки у вигляді недійсності висновків.

Вважає, що працівниками поліції грубо порушена процедура направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та порядок проведення такого огляду, оскільки 21 березня 2021 року він алкоголь він не вживав, а тому у нього не було жодних ознак алкогольного сп`яніння.

Вказує і на те, що він не заперечував проти проходження огляду у лікаря-нарколога на стан алкогольного сп`яніння, а лише був незгідний з діями поліцейських.

Також, на думку апелянта, відеозапис, який міститься в матеріалах справи, є неналежним і недопустимим доказом, оскільки відео на них змонтовані і постійно перериваються.

Звертає увагу суду й на порушення працівниками поліції вимоги наказу МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», а саме п. 6, 7 Розділу ІІ, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення містяться багаточисельні перекреслення-виправлення, а також була дописана суть правопорушення, яка не зазначена у наданому йому другому примірнику протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Маніліча І.Д., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №112871 (а.с.1) свідчать про те, що 21 березня 2021 року о 22 год. 55 хв. в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 177 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та у лікаря-нарколога у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

При цьому, апеляційний суд, дослідивши вказаний доказ, вважає, що виправлення, про які зазначив апелянт в своїй апеляційній скарзі, не дають підстав для визнання такого доказу неналежним, оскільки такі не змінюють суть і обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджується наданими та дослідженими в ході апеляційного розгляду відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7), з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі.

Крім того, дослідивши вказані відеозаписи, вбачається, що працівниками поліції, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, проводився постійний, безперервний запис події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1). Більш того, даний відеозапис був долучений до матеріалів справи в повному обсязі, хоча і міститься на 2 оптичних дисках DVD у вигляді 10 файлів в довільній послідовності.

Всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим.

Також, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується й іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), вбачається, що ОСОБА_1 , у якого були виявлено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; порушення координації рухів, відмовився від проведення огляду за допомогою приладу «Драгер».

Із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я ЧОНД.

Також висновком № 172 від 21 березня 2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується те, що ОСОБА_1 відмовився від походження медичного огляду та обстеження (а.с.4).

Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При перегляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог закону щодо підстав та порядку проведеного огляду, які були б підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення, а тому і в цій частині доводи ОСОБА_1 та його захисника є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до твердження апелянта щодо необґрунтованості встановлених працівниками поліції та зазначених у матеріалах справи ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , та не приймає їх до уваги, як такі, що мають суб`єктивний і формальний характер, оскільки працівники поліції діяли в межах наданих їм повноважень у відповідності до вимоги чинного законодавства.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник подали суду наступні докази: ксерокопію консультативного висновку огляду ортопеда-травматолога та ксерокопію виписки із медичної картки амбулаторного хворого №10289, однак такі докази апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони не завірені належним чином у передбаченому законом порядку.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушень працівниками поліції процедури направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та порядку проведення такого огляду є також не знайшли свого підтвердження, оскільки огляд водія на стан алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою від проходження такого.

Як вбачається з матеріалів справи, а також відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції водію ОСОБА_1 спочатку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер», однак він відмовився від проходження такого огляду. Тоді працівниками поліції було запропоновано водію пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, однак, перебуваючи в приміщенні лікарні, також відмовився від проходження такого.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції допустив помилку в резолютивній частині постанови. Так, наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. в дохід держави, суд допустив помилку в дублюванні вказаного розміру прописом, зазначивши «десять тисяч двісті», у зв`язку з чим постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2021 року в цій частині підлягає зміні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2021 року накладено на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький