ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1643/21

Провадження № 3/293/1963/2021

26 жовтня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й.,

за участю особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1

розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого комірником у ТОВ «Крокус» за адресою вул. Пухівська 1-а, м.Київ, неодруженого, який проживає за адресою: в АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

11.08.2021 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2021 серії ОБ №079289, 07.08.2021 о 21 год 10 хв. в с.Сали по вул. Центральна водій керував з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах з порожнини рота алкоголю. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився під час ведення фото-відеофіксації на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 після роз`яснення йому прав та обов`язків передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що у зазначений в протоколі час та дату не керував транспортним засобом, а стояв біля автомобіля в стані сп`яніння. Зокрема, пояснив суду, що 07.08.2021 близько 19 год відпочивав на озері в с. Сали, куди приїхав на автомобілі Renault Master. Під час відпочинку він вживав спиртні напої. В цей час до нього під`їхали працівники поліції, запропонувавши надати йому посвідчення водія для встановлення його особи, на що він погодився та віддав, а через приблизно дві години приїхали та запропонували пройти тест на вжиття алкоголю, на що він відмовився, оскільки і так визнав, що був у нетверезому стані. Стверджував, що до місця відпочинку він приїхав на своєму автомобілі тверезий та після вжиття спиртних напоїві він не мав наміру керувати автомобілем, оскільки мав в багажнику велосипед, і дістатися до місця проживання мав саме на велосипеді. Тому будь-яких Правил дорожнього руху ним не порушено. Вважає, що всі зазначені ним обставини вказують на протиправність дій поліцейських і відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. За наведених підстав просить закрити провадження в адміністративній справі.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, відеозапис з бодікамери поліцейського, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2021 серії ОБ №079289, 07.08.2021 о 21 год 10 хв. в с. Сали по вул. Центральна водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах з порожнини рота алкоголя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився під час ведення фото- відеофіксації на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само і особа, яка відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, керувала транспортним засобом, оскільки правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли така особа розпочала рух і рухалась на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції (п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Пропрактику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.).

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Працівниками поліції на підтвердження вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №079289 від 07.08.2021 року, копію постанови серії БАБ №825601 від 07.08.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 122 КУпАП; відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського встановлено, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння, однак з даного запису не видно зупинки транспортного засобу та те, що водій ОСОБА_1 керував даним траспортним засобом. При цьому, інспектором поліції не роз`яснено з якою метою ОСОБА_2 повинен пройти огляд на стан сп`яніння, яким чином він буде проводитись та які наслідки відмови від такого огляд. Також не зафіксовано роз`яснення прав особі, відносно якої складено адміністративний протокол. Крім того, з відеозапису видно, що ОСОБА_2 просить у працівників поліції роз`яснити йому з якою метою він має проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки і так видно, що він у нетверезому стані та пояснював, що він приїхав відпочити та не керував транспортним засобом після вжиття спиртних напоїв.

Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №079289 від 07.08.2021 не зазначено яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_2 , що не повністю розкриває суть правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП (зміст протоколу про адміністративне правопорушення).

Щодо копії постанови серії БАБ №825601 від 07.08.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст. 122 КУпАП суд до уваги не приймає, оскільки зазначені в постанові обставини не супроводжуються належними та допустимими доказами. Разом з тим, зазначена постанова не містить часу її складання (а.с.4).

За таких підстав, на переконання суду, працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП не надали належних доказів того, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, до прибуття на місце відпочинку перебувала у стані алкогольного сп`яніння, або після вжиття спиртних напоїв керувала транспортним засобом.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Статтею 62 Конституції України зазначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1ст.130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, так як відсутня об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_1 від 13.03.2021 слід повернути власнику ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст.247 ст.252, ст.266, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, п. 2.5 ПДР, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_1 від 13.03.2021 повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Л.Й. Проценко