Провадження №: 3/752/216/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

06.10.2020 року о 22 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 м. Києві по вул. Деміївській 29, керуючи автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (обмежувач для пішоходів), що призвело до пошкоджень обмежувача на пішохідному переході. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3, 2.5, 12.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях відмітив, що 06.10.2020 року пізно ввечері повертався додому та на автомобілі рухався по вул. Деміївська в м. Києві. Вийшла раптово на пішохідний перехід дівчина, об`їхав її і поїхав далі. Однак, він вимушений був пізніше зупинитися, оскільки його підрізало інше авто, з якого вийшло двоє невідомих, які почали йому погрожувати, ображали, повалили на землю. Потім викликали поліцію. Приїхали поліцейські, наділи кайданки та посадили в автомобіль. Пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, однака відмовився, оскільки у нього не було довіри до поліцейських. Думав що повезуть на експертизу, але не везли нікуди та склали протокол. Пізніше сам пройшов огляд у лікаря, який стан сп`яніння не виявив. Винним себе не визнає. Вважає, що поліцейські вчиняли щодо нього незаконні дії, по суті вимушуючи відмовитися від проходження на стан сп`яніння, оскільки не дали зателефонувати юристу.

Незважаючи на твердження ОСОБА_1 , який не визнав факту вчинення ним правопорушень зазначених в протоколах, суд прийшов до висновку, що в розпорядження суду надано достатньо належних, допустимих та без сумнівів незаперечних доказів для визнання винуватості особи у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який зазначений в протоколі за ч.1 ст. 130 КУпАП, повідомив, що він разом з товаришем ОСОБА_3 були свідком того, як 06.10.2020 року пізно ввечері водій автомобіля «Форд Сієра» не справився з керуванням та допустив наїзд на обмежувачі, розміщені на пішохідному переході та продовжив рух. Вони почали його переслідувати та зупинили. Водій відкрив вікно, однак з приводу того, що сталося, нічого не зміг пояснити, від нього було чути запах алкоголю, поведінка була неадекватна. Потім водій вийшов з автомобіля та кинувся тікати. Вони його наздогнали, повалили на землю та викликали поліцію. Пізніше, був свідком того, що водій в категоричній формі відмовився проходити обстеження на стан сп`яніння на місці та в медичній установі. Деталі події на даний час пам`ятає досить чітко та дає правдиві свідчення.

По суті, аналогічні показання дав свідок ОСОБА_4 , який повідомив про обставини вчинення ОСОБА_1 наїзду на перешкоду, його переслідування, затримання, а також підтвердив, що водій, на вимогу працівників поліції відмовився проходити обстеження на стан сп`яніння на місці та в медичній установі.

Показання зазначених свідків суд бере до уваги, вважаючи їх правдивими, оскільки вони узгоджуються з обставинами відмови водія від проходження на стан сп`яніння, відображеними на відео записі, який є додатком до протоколу та переглянутий в судовому засіданні та на якому чітко і детально відображено, що водій відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння.

Більше того, факт відмови проходити огляд на стан сп`яніння підтверджений підписом особи в протоколі, який є предметом розгляду.

Крім того, додатково винність ОСОБА_1 підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи в сукупності, в тому числі: відомостями, відміченими в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 003452 серії ДПР18 № 003453 від 06.10.2020 року, які згідно ст. 251 КУпАП, також є доказами; схемою ДТП в додаток до одного з протоколів, з якої вбачається розташування автомобіля після зіткнення, та зафіксовано пошкодження іншого майна в результаті порушення водієм ПДР; розпискою особи, про зобов`язання не передавати керування автомобілем «Форд» водію ОСОБА_1 до його повного витверезення.

Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, та, як вважає суд, є достатніми для визнання винуватості особи у вчиненні правопорушень.

Доводи адвоката Онищенка Т.О., який є захисником ОСОБА_1 , відмічені в клопотанні про закриття провадження та відмічені в ході судового розгляду, зокрема: з приводу того, що немає доказів керування особою транспортним засобом, допущення порушення працівниками поліції Інструкції, оскільки не було проінформовано особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та надання сертифікату відповідності, відсутність направлення до лікарняної установи, тощо, суд до уваги не бере, оскільки обставини керування особою, щодо якої складено протокол, транспортним засобом, вчинення ДТП та подальша відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджені показаннями свідків, відеозаписом з камер, іншими матеріалами в додаток до протоколів, про які зазначено вище.

Крім того, суд не може взяти до уваги висновок лікаря, про відсутність у ОСОБА_1 , ознак сп`яніння, який самостійно після складання протоколу, пройшов обстеження, оскільки протокол складено за відмову особи від проходження на стан сп`яніння у встановленому порядку, який вимагає проходження такого огляду з участю працівників поліції.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд прийшов до висновку, про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накласти стягнення, в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Дідик М.В.