Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю прокурора Радзивилюка І.Ф., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Луцької місцевої прокуратури Балас К.В. на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда II групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений, як особа з інвалідністю II групи.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 серпня 2020 року близько 18:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 173-2 КУпАП

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції прокурор Балас К.В., подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду в частині призначеного адміністративного стягнення не відповідає закону. Посилається на те, що судом не враховано, при накладенні адміністративного стягнення того, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи довічно, а тому до останнього не могло бути застосовано стягнення у виді адміністративного арешту. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Водночас, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно з п.9 Перехідних положень Конституції України та ст.26 Закону України «Про прокуратуру» - прокуратура здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно ст.ст. 250, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

При цьому слід зазначити, що за змістом ч.1 ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором увипадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

Враховуючи те, що про постанову суду прокурору стало відомо, під час проведення 11.01.2021 перевірки у Луцькому ВП ГУНП у Волинській області за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру, якою, було встановлено факт неможливості виконання постанови, щодо ОСОБА_1 , щодо поміщення останнього до місця відбуття покарання у зв`язку із наявністю у нього інвалідності 2 групи довічно, тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, просив задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із апеляційної скарги факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, прокурором не оскаржується, а в самій апеляції ставиться питання про скасування судового рішення лише в частині накладеного адміністративного стягнення.Дану обставину прокурор ствердив і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 173-2 КУпАП доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 527803 від 20 серпня 2020 року, з його визнавальними поясненнями (а.с.2), рапортом, згідно, якого 20.08.2020 о 17:32 год. надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 20.08.2020 о 17:32 год. за адресою АДРЕСА_1 , колишній чоловік ОСОБА_1 , погрожує фізичною розправою ОСОБА_2 , чіпляється до неї, дітей та рідних (а.с.3), рапортом дільничого офіцера поліції Лежник О.С. (а.с.5), заявою ОСОБА_2 (а.с.6), письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, викладені ним у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими в частині того, що суд першої інстанції піддав адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту особу, щодо якої таке стягнення забороняється законом.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ч.2 ст.32 КУпАП передбачено, що адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності довічно, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 12.11.2001 (а.с.19).

Окрім того, наявність у ОСОБА_1 інвалідності другої групи встановлено і судом під час вирішення питання про звільнення останнього від сплати судового збору, про що вказано у оскаржуваній постанові.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, не відповідає вимогам закону в частині накладеного адміністративного стягнення, а тому скасовує в цій частині вказану постанову.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з дня вчинення особою правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 20 серпня 2020 року, тобто на день розгляду справи апеляційною інстанцією минув тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, суддя закриває провадження у справі.

Керуючись ст.38, п.7 ст. 247,ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити виконувачу обов`язків керівника Луцької місцевої прокуратури Балас К.В. строк на оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Луцької місцевої прокуратури Балас К.В. задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2020 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.38 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М. Клок