415/2441/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.05.21 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанська Луганської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП,

встановив:

24 березня 2021 року, приблизно о 13 годині, правопорушник ОСОБА_1 , знаходячись, у стані алкогольного сп`яніння, у будинку АДРЕСА_2 , умисно, вчинив сварку зі своїм дядьком потерпілим ОСОБА_2 , під час якої, висловлювався на адресу останнього грубою нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілого та скоїв домашнє насильство.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, хоча, як вбачається зі змісту протоколу про відповідне адміністративне правопорушення (а.с.1), - про необхідність явки до Лисичанського міського суду Луганської області, з метою розгляду справи про інкриміноване адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП, правопорушника ОСОБА_1 було повідомлено під час складання зазначеного протоколу, тобто 02 квітня 2021 року, про що свідчить підпис останнього (а.с.1), крім того, судом, на підставі ст.268 КУпАП, з метою дотримання прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, було винесено Постанову про доставку правопорушника ОСОБА_1 у судове засіданні приводом (а.с.12), виконати яку, згідно інформації, наданої суду співробітниками ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області (а.с.14-15), - не надалося можливим.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема

рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (п.27), «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року, у яких наголошено на тому, що особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їй судового рішення,

та з огляду на те, що

при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, а також, вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, правопорушник ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у приміщенні Лисичанського міського суду Луганської області під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчує відмітка у протоколі про відповідне адміністративне правопорушення, серії ВАБ №636213 від 02 квітня 2021 року (протокол підписано правопорушником ОСОБА_1 власноруч), при цьому, з моменту складання відповідного протоколу (02 квітня 2021 року) і по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, аби з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, - заходів для явки до суду не вжив, письмових заперечень проти протоколу - не подав, тощо, -

у зв`язку з чим, суд вважає поведінку учасника процесу такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок та громадську безпеку, а неявку до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, правопорушника ОСОБА_1 , котрий повинен добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, розцінює як безпідставне умисне затягування справи, нівелювання завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким, зокрема, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП), і, відповідно, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, - вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень правопорушника ОСОБА_1 від 01 квітня 2021 року (а.с.6) вбачається, що своєї провини - у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, останній не спростовував та пояснив, що 24 березня 2021 року, приблизно о 13 годині, знаходячись, у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання дядька потерпілого ОСОБА_2 , - у будинку АДРЕСА_2 , на грунті сумісного вживання спиртних напоїв, дійсно, вчинив з родичем словесну сварку, в ході якої висловлювався на адресу останнього грубою нецензурною лайкою, на зауваження не зважав, у зв`язку з чим, потерпілий ОСОБА_2 звершувався по допомогу до правоохоронців.

Із досліджених у судовому засіданні Рапорту інспектора чергового ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області Мороз Д.С. від 29 березня 2021 року (а.с.3), а також, Довідки «Про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 29 березня 2021 року» (а.с.2) вбачається, що 29 березня 2021 року, приблизно о 16 годині 21 хвилині, до ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від потерпілого ОСОБА_2 надійшло повідомлення щодо неправомірної поведінки племінника останнього - правопорушника ОСОБА_1 , який 24 березня 2021 року, приблизно о 13 годині, знаходячись, у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання потерпілого у будинку АДРЕСА_2 , вчинив словесну сварку, в ході якої, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, погрожував, на зауваження не зважав, тощо.

За таких обставин, суд, дослідивши письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , а також, дослідивши інші письмові матеріали справи, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду - немає, та котрі, крім того, з боку безпосередньо правопорушника ОСОБА_1 - не оспорювалися (а.с.6), вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, і дії останнього вірно і обгрунтовано кваліфіковані за ознаками ст.173-2 ч.1 КУпАП вчинення домашнього насильства, оскільки правопорушник ОСОБА_1 , умисно, вчинив дії психологічного характеру, тобто, насильство, пов`язане з діями одного члена родини на психіку іншого члену родини, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

При призначенні стягнення, суд враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 , згідно протоколу, не працює, має постійне місце мешкання, інвалідом не являється, раніше адміністративному стягненню не піддавався (а.с.1), у письмових поясненнях, наданих безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, своєї провини у скоєнні останнього не спростовував, однак, незважаючи на належне та своєчасне сповіщення щодо дати та місця розгляду справи, до суду не з`явився, про причини не повідомив, клопотання щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилав, відповідно, належних висновків для себе не зробив, своєї провини не усвідомив.

В якості обставини, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшує відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини.

В якості обставини, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення особою у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який не працює, втім, має постійне місце мешкання та вперше притягується до адміністративної відповідальності, при цьому, у письмових поясненнях, наданих безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, своєї провини у скоєнні останнього не спростовував, однак, незважаючи на належне та своєчасне сповіщення щодо дати та місця розгляду справи, до суду не з`явився, про причини не повідомив, клопотання щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилав, що, - на переконання суду, - свідчить про те, що належних висновків для себе - не зробив, своєї провини не усвідомив, тощо, а також, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і, одночасно, враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд, оцінюючи зазначені обставини в їх сукупності, вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.173-2 ч.1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.173-2 ч.1 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути з правопорушника ОСОБА_1 на користь ГУК у місті Києві (отримувач коштів ГУК у місті Києві/м.Київ/2203106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), банк отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.33, ст.40-1, ст.173-2 ч.1, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,

постановив:

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ГУК у місті Києві (отримувач коштів ГУК у місті Києві/м.Київ/2203106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), банк отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: