ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/624/21 Номер провадження 33/814/459/21Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р.І. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Бродській В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Марченко Г.І., перекладача Дзекуна Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2021 року

щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Як вбачається з постанови, 12 березня 2021 року о 23 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 645 д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Полтаві по вул. Старий Поділ, 10, у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у встановленому законом порядку в ПОНД відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись з даним судовим рішенням його оскаржив в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначено, що апелянт не є громадянином України та не розуміє української мови, тоді як працівники поліції не забезпечили йому перекладача, також вони не ознайомили його з правами, в тому числі з правом на захист. При цьому з відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 мав намір поспілкуватися з адвокатом та від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а навпаки хотів проїхати до медичної установи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру або в медичному закладі, на що порушник у присутності двох свідків відмовився.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що провина ОСОБА_1 и підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 12 березня 2021 року серії ДПР18 № 192564, письмовими поясненнями свідків у присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, відеозаписом з камер працівників поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст. 130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, з додержанням вимог передбачених ст. 256 цього Кодексу.

Посилання апелянта на те, що йому працівниками поліції не було запропоновано юридичну допомогу захисника не є підставою для скасування постанови суду оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2021 року серії ДПР18 № 195031 вбачається, що ОСОБА_3 роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право скористуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи в розумінні статей 221, 279 КУпАП. Відповідно, нормами статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також необґрунтованим є твердження ОСОБА_3 , щодо не забезпечення його перекладачем, оскільки як вбачається з відеозапису працівники поліції, зрозумівши, що правопорушник не дуже добре володіє українською мовою, спілкувалися з ним російською мовою, яку він розуміє, тобто його права не були порушенні та він усвідомлював значення своїх дій.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час виявлення та фіксації правопорушення ОСОБА_3 не повідомляв працівників поліції про те, що не розуміє, що вони йому кажуть, не просив надати йому перекладача, та не заявляв про необхідність залучення адвоката. Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи відеозаписами.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін