ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2021 Справа №607/8149/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, колишній старший навідник п`ятої гармати другого гаубичного артилерійського взводу дев`ятої гаубатичної артилерійської батареї третього гаубатичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , сержант, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період з 22.04.2019 по 30.04.2019 (без врахування вихідних днів 6 діб) був відсутній на службі у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1952-УІІІ від 16 березня 2017 року), тобто, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.

Також, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період з 22.08.2019 по 27.08.2019 (без врахування вихідних днів 4 доби) був відсутній на службі у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1952-УІІІ від 16 березня 2017 року), тобто, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.

Крім цього, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період з 10.09.2019 по 18.09.2019 (без врахування вихідних днів 6 діб) був відсутній на службі у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1952-VIII від 16 березня 2017 року), тобто, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколами про вчинення адміністративних правопорушень від 11.05.2021 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №186 від 30.08.2018 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №205 від 23.09.2019 року; постановою про закриття кримінального провадження в частині від 28 квітня 2021 року; доповіддю по факту самовільного залишення частини (без зброї) військовослужбовцем військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 від 22.04.2019 року №2298; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №90 від 22.04.2019 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №95 від 02.05.2019 року.

Частиною першою ст.172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Частиною третьою ст.172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ч.4 ст.172-11 КУпАП, діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем за контрактом, тривалістю до десяти діб, вчинене умовах особливого періоду.

Обираючи таке стягнення, суддя керується ч. 2 ст. 36 КУпАП, якою визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення, суд, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Однак, п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями, вказує, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Зважаючи на вищевказане, вважаю що ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 172-11, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дуда О.О.