Справа № 346/2690/21
Провадження № 3/346/1620/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Беркещук Б.Б, розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, гр. України,

- за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244104 від 06.06.2021р. ОСОБА_1 05.06.2021 о 23.34 год в м. Коломия по вул.. Бандери керував транспортним засобом марки Опель Астра н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння :запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичного огляду в Коломийській ЦРЛ відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності не з`явився, його представник адвокат Ломничук Ю.Ю. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, Закону України „Про Національну поліцію». На оптичному диску міститься декілька відеофайлів, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини події. З відеозапису події від 06.06.2021 року вбачається, що працівники поліції на службовій машині слідували з включеним спеціальним сигналом за автомобілем марки Опель , та після зупинки т.з. працівник поліції наказав водію вийти з машини. Звертає увагу , що відеозапис здійснювався в повній темноті, та є незрозумілим чому не включено працівником поліції режим нічної відео зйомки. На відеозаписі не видно обличчя водія. Після цього працівник поліції повідомив що виключає відеозапис, що не піддається поясненню. На другому відеозаписі - працівник поліції запитує ОСОБА_2 : «Призвіще, ім`я, по батькові? ОСОБА_3 у сумці?», та просить надати документи на транспортний засіб. На цьому відеозапис переривається . На третьому відео файлі зафіксовано подію в лікарні , де водій знаходиться у кайданках, його лице закривавлене. Водій із закритими очима спілкувався з лікарем та працівниками поліції, пояснюючи, що він нічого не бачить оскільки йому пошкодили очі балончиком

Крім того, на жодному відеозаписі не зафіксовано відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння оскільки її в дійсності не було, тому такі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення слід визнати недопустимими, оскільки отриманні з порушенням вимог закону. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення , не доводяться беззаперечними доказами , тому просить провадження відносно ОСОБА_2 закрити

Врахувавши письмове клопотання представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пред`явлено адміністративне обвинувачення в тому, що він 05.06.2021 о 23.34 год в м. Коломия по вул.. Бандери керував транспортним засобом марки Опель Астра н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння :запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичного огляду в Коломийській ЦРЛ відмовився , чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1)

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тільки за наявністю обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у відмові від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таки чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, та з переглянутого у судовому засіданні відеозапису події від 06.06.2021 року вбачається, що працівники поліції на службовій машині слідували з включеним спеціальним сигналом за автомобілем марки Опель , та після зупинки т.з. працівник поліції наказав водію вийти з машини. Суд погоджується із зауваженням адвоката, що відеозапис здійснювався в повній темноті, та на ньому не видно обличчя водія, відсутні причини не включення працівником поліції режиму нічної відео зйомки. Крім того з відеозапису видно, що працівник поліції повідомив про виключення запису з невідомих причин. На наступному відеозаписі - працівник поліції запитує ОСОБА_2 : «Призвіще, ім`я, по батькові? ОСОБА_3 у сумці?», та просить надати документи на транспортний засіб. На цьому відеозапис переривається . На наступному відео файлі зафіксовано подію в лікарні, де водій знаходиться у кайданках із закривавленим обличчям. Водій із закритими очима спілкувався з лікарем та працівниками поліції пояснюючи, що нічого не бачить оскільки йому пошкодили очі балончиком.

На оптичному диску міститься декілька відеофайлів, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини події.

Як встановлено, свідки при складанні протоколу не залучались.

Крім того, в складеному акті огляду відсутні відомості про час і місце його складання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів винуватості особи, а дійти такого висновку виключно зі змісту протоколу про скоєння адміністративного правопорушення та досліджених у судовому засіданні рапортів поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 06.06.2021 (а.с.5,6), неможливо. Письмові пояснення ОСОБА_7 суд до уваги не приймає, оскільки про події, якімали місце у Коломийській ЦРЛ йому не відомо, а відповідно відсутня інформація про факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння водія (а.с.4)

Суд вважає, що відеозапис не відображає всі події, які слугували підставою для оформлення адміністративних матеріалів про притягнення до відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що на жодному відеозаписі не зафіксовано відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наявними доказами неможливо встановити винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Зважаючи на викладене, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.7,33,44-3,221,245,247,251,252,256,268,283- 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.