Номер провадження: 33/813/1301/21
Головуючий у першій інстанції Лічман Л.Г.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретарів судових засідань Стоянової Л.І., Узун Н.Д., представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Акуліча О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Акуліча О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2021 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 01.08.2021 о 03 годині 20 хвилин в м. Одесі по вул. Іцхака Рабіна, 37, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем AUDI A3, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор №1383, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою, захисник Акуліч О.О. подав апеляційну скаргу, в якій він зазначив, що постанова суду підлягає скасування, а справа закриттю з огляду на те, що:

-поліцейським за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 37, було виявлено автомобіль AUDI АЗ, припаркований на узбіччі. Біля автомобіля з відкритим капотом знаходився ОСОБА_1 , який підтвердив, що дійсно пів години тому керував транспортним засобом, однак швидкості не перевищував та ПДР не порушував. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вказав, що автомобіль несправний та він чекає евакуатор, що свідчить про те, що він не збирався керувати транспортним засобом, а отже йому не було заборонено вживати алкогольні напої після зупинки транспортного засобу;

-суд дійшов необґрунтованих висновків, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння є доведеним поза «розумним сумнівом» виходячи з лише з того, що ОСОБА_1 не заперечував керування автомобілем Audi АЗ, номерний знак НОМЕР_3 , а саме на перехресті вул. Академіка Корольова та вул. Інглезі. Окрім цього, сама по собі відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не може свідчити про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, адже поліцейськими не було зафіксовано факт керування транспортним засобом, отже ОСОБА_1 не зобов`язаний був проходити такий огляд.

Посилаючись на зазначені обставини, захисник Акуліч О.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження по адміністративній справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 вперше з`явився, а вдруге був представлений своїм захисником - адвокатом Акулічем О.О., який наполягав на вимогах апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, думку учасників судового розгляду, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, згідно ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №145414, складений 01.08.2021 (а.с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.08.2021 р. з зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів (а.с. 2).

Клопотання щодо повторне дослідження відеозапису, долученого до матеріалів справи, а також заперечень щодо змісту відеоматеріалів, зображених на ньому від захисника не надходило, тому апеляційний суд обмежився обставина щодо вказаного відеозапису з портативного відеореєстратору №1383 (а.с. 3), викладеними в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №145414 від 01.08.2021 ОСОБА_1 роз`яснена суть правопорушення, за яке відносно нього складено вище згаданий протокол про адміністративне правопорушення, а також положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, підтвердженням чого є особистий підпис ОСОБА_1 (а.с. 1).

Окрім того, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право надавати свої пояснення, чим ОСОБА_1 не скористався ні шляхом надання своїх заперечень в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №145414 від 01.08.2021, ні шляхом окремого надання своїх письмових пояснень з приводу складеного працівником УПП в Одеській області протоколу.

Водночас, суд першої інстанції в своїй постанові, встановлюючи вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП послався як на досліджені ним: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №145414 від 01.08.2021, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.08.2021 р., так і на відеозапис з портативного відеореєстратору №1383.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 зазначеної статті визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, а в даному конкретному випадку відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції формує самостійний склад адміністративного правопорушення у разі відмови.

В свою чергу, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись. Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини: - законність вимоги щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння; - дотримання процедурного/процесуального порядку пропозиції проходження медичного огляду на стан сп`яніння; - факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого медичного огляду; - а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

Відповідно до дослідженого судом першої інстанції відеозапису з нагрудного відеореєстратора № 1383, зміст якого в апеляційній скарзі не оспорювався, вбачається, що поліцейськими за адресою м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 37, було виявлено автомобіль AUDI A3, номерний знак НОМЕР_2 , припаркований на узбіччі. Біля автомобіля знаходився ОСОБА_1 з відкритим капотом. Автомобіль AUDI A3, номерний знак НОМЕР_2 , перебував у орієнтуванні у зв`язку з повідомленням невстановленої особи про те, що біля «Клюшки» срібляста AUDI, номерний знак НОМЕР_4 , рухалась із перевищенням швидкості по вул. Інглезі у напрямку до вул. Іцхака Рабіна, чим створювала небезпеку іншим учасникам дорожнього руху. ОСОБА_1 вказав, що дійсно півгодини тому керував автомобілем AUDI A3, номерний знак НОМЕР_2 , факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтвердив та не заперечував, однак швидкості не перевищував та ПДР не порушував. Співробітниками патрульної поліції було вказано ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із використанням спеціального технічного приладу Драгер або пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій ОСОБА_1 неодноразово відмовився. Поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, проти чого він не заперечував.

Тобто, ОСОБА_1 ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні в апеляційній скарзі не оспорював ні факт керування транспортним засобом незадовго до складання адміністративного протоколу, ні факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, ОСОБА_1 , відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, який досліджений в суді першої інстанції, будь-яких відомостей з приводу того, що його автомобілем керувала інша особа, або він особисто не керував автомобілем AUDI A3, номерний знак НОМЕР_2 , який відповідно до наявного у патрульних поліцейський повідомлення незадовго до складення протоколу про адміністративне правопорушення, рухався з перевищенням швидкості, не зазначав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У рішенні ЄСПЛ «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, Суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити дофактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції та, відповідно, й ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Зважаючи на що, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції досліджено всі матеріали справи про адміністративне правопорушення, а доказам, які містяться в них надана цілком обґрунтована та вмотивована оцінка з посиланням на те, чим підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем AUDI A3, номерний знак НОМЕР_2 та факт відмови останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Водночас, доводами апеляційної скарги не спростоване зворотнє, а також відсутності факту такого керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , тобто на думку апеляційного суду у стороннього спостерігача не може виникнути сумнівів у тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння незадовго до складання відносно нього адміністративного протоколу, а надлишковий формалізм у даному випадку може ставити під сумнім виконання завдань проваджень в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, беручи до уваги й той факт, що 17 березня 2021 року вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX, який Верховна Рада України ухвалила 16 лютого 2021 року, у тому числі й за керування транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння (ст. 130 КУпАП).

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, де Європейський суд постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника Акуліча О.О. з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, та не збирався ним керувати та йому не заборонено було вживати алкогольні напої знайшло своє відображення лише в доводах апеляційної скарги. Відомостей, які б вказували на те, що сам ОСОБА_1 зазначав про обставини вживання ним алкогольних напоїв після зупинки автомобілю, матеріали справи не містять, а тому апеляційний суд сприймає вказані доводи як спосіб останнього уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Зважаючи на все вище викладене, під час апеляційного розгляду скарги, судом апеляційної інстанції перевірені обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №145414, складеному 01.08.2021 та постанові суду першої інстанції щодо визнання вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Акуліча О.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов