БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 946/8292/21
Провадження № 3/497/813/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 10.11.2021 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Жовтневе Болградського району Одеської області, зі слів працює водієм в автобазі санітарного транспорту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом № НОМЕР_1 , що виданий 27.02.2018р. органом 5129, РНОКПП НОМЕР_2 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

28.09.2021 року поліцейським відділу з організації несення служби в місті Ізмаїла був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР№077850, згідно якого в цей день о 14:40год. в м.Ізмаїл на розі вулиць Білгород-Дністровська та Семінарська ОСОБА_1 , керуючи автомобілем автоспецпрон АСПА941157018.04. (швидка допомога), та здійснив проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору, не надавши перевагу у русі транспортному засобу ЗІЛ 130, д.н.з. НОМЕР_3 , - що рухався на зелений сигнал світлофору, допустивши з ним зіткнення. В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальний збиток.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні ДТП не визнав, пояснивши, що він, керуючи автомобілем швидкої допомоги, віз пацієнта, якого потрібно було доставити швидко до лікарні, увімкнув червоний світловий спецсигнал, та на перехресті йому не поступився дорогою ЗІЛ, який, виїхавши з-за рогу, зіткнувся з його автомобілем. Обставини ДТП, як суду їх повідомив ОСОБА_1 - повністю узгоджуються з відомостями та доказами, що містяться в матеріалах справи щодо обставин і події ДТП.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, вислухавши ОСОБА_1 , суд дійшов висновку щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи з наступного.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, а його дії підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується дослідженими під час розгляду справи доказами: його власними поясненнями суду щодо обставин ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями до протоколу, іншими матеріалами, що були надані суду, про які ніким не заявлялося, що вони неналежні.

Таким чином, судом встановлено, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.124 КУпАП - як порушення вимог п.п.2.3(б), 8.7.3(е) Правил дорожнього руху під час керування автомобілем, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Так, ч.6ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обов`язків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.

Відповідно до положень п.3.2 Правил дорожнього руху, в разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом, водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані надати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). Фактично пояснення ОСОБА_1 та його незгода зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення обґрунтовуються неналежним виконанням вимог вказаного пункту ПДР водієм ОСОБА_1 , оскільки вказаний пункт ПДР України неможливо оцінювати та тлумачити самостійно, - адже він є продовженням та перебуває у взаємозв`язку з положеннями п.3.1 ПДР України.

Тому висновок про порушення чи виконання учасниками ДТП вимог Правил дорожнього руху слід робити, виходячи з комплексного аналізу події з урахуванням вимог обох пунктів ПДР України та положень пунктів Правил дорожнього руху, порушення яких ставиться у провину ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3.1 ПДР України, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Комплексний аналіз вказаних положень ПДР України свідчить про те, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладене службове завдання, можуть відступати від вимог в тому числі розділу 8 цих Правил, порушення яких ставиться у провину ОСОБА_1 - лише за умови обов`язкового ввімкнення спеціального звукового сигналу та об`єктивної наявності обставин, які б вказували, що такий відступ від вимог ПДР України не порушить безпеку дорожнього руху та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху.

Крім того, і порушення п.3.2 ПДР України буде лише в тому разі, якщо водій об`єктивно усвідомлює наближення оперативного транспортного засобу та розуміє, що створює для нього перешкоду, в інших випадках відсутні достатні підстави для висновку про порушення водієм п.3.2 ПДР України, тому порушення вказаного пункту не можна ставити в провину за обставин, де була обмежена взаємна видимість та за наявності обставин, які створювали перешкоди для усвідомлення наближення оперативного транспортного засобу (наприклад при перетині перехрестя за наявності інших автомобілів, зелених насаджень і таке інше, що ускладнюють як видимість, так і створюють акустичні перешкоди).

З наведеного вбачається висновок, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладене службове завдання, можуть відступати від певних вимог Правил дорожнього руху, але за умови, що їхні дії не створюють небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

У судовому засіданні з наданих доказів та фактичних обставин події встановлено, що ОСОБА_1 , відступаючи від виконання вимог пункту 8.7.3(е) не переконався в тому, що при цьому буде забезпечено безпеку дорожнього руху, виїхав на червоне світло на перехрестя, не впевнившись у відсутності внших автомобілів, яким міг створити перешкоду у русі, що і призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки внаслідок відступлення ОСОБА_1 від вимог ПДР - невиконання вимог пунктів 8.7.3(е) та 2.3(Б) ПДР - сталась дорожньо-транспортна пригода, - відсутні підстави стверджувати про дотримання п.3.1 ПДР України, оскільки наслідки вказують на те, що умова забезпечення безпеки дорожнього руху не була дотримана.

При цьому суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні правопорушення, як помилкове тлумачення ПДР та інших вимог чинного законодавтва, що регламентує роботу водія спецтранспорту, а саме, - "швидкої допомоги" з метою уникнути відповідальності за вчинене, оскільки його твердження спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.

З урахуванням викладеного, а також характеру і обставин скоєного правопорушення, особи правопорушника, відсутності тяжких наслідків від скоєння правопорушення - травмування фізичних осіб, беручи до уваги ступінь вини і майновий стан ОСОБА_1 , а також відсутність відомостей щодо наявності обставин, які обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність, - що передбачені вимогами ст.т.33,34 КУпАП, та, з врахуванням того, що керування автомтранспортними засобами - є його основною роботою, - суд дійшов висновку, що з метою виховання та попередження скоєння інших правопорушень, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ст.124 КУпАП, що діяла на момент вчинення правопорушення, при чому в нижній межі цієї санкції, оскільки інший вид стягнення, що передбачено санкцією цієї статті, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню його вини та обставинам і наслідкам скоєного.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, п.5ч.2ст.4 ЗУ «Про судовий збір», з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року - що, наразі, становить становить 454 гривень.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 124, 221, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що: штраф, відповідно до ст.307 КУпАП, має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення; штраф вноситься до установи банку України; в разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про його призначення надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленого законом, та стягується у подвійному розмірі разом з витратами на облік правопорушень, що визначаються Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником, - до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова