Провадження № 33/801/826/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору в дохід держави.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В скарзі зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом; відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом; судом безпідставно взято до уваги як доказ пояснення свідків, а відтак в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 05.11.2021 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Семенчук О.А. не з`явилися.

05.11.2021 на електронну адресу суду від адвоката Семенчук О.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що адвокат Семенчук О.А. не може прийняти участь в судовому засіданні з огляду на раптове погіршення здоров`я та наявності ознак ГРВІ.

Вказане клопотання, зважаючи на поширення коронавірусу COVID-19 у Вінницькій області, було задоволено, розгляд справи відкладено на 09.11.2021.

09.11.2021 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Семенчук О.А. повторно не з`явилися в судове засідання.

09.11.2021 на електронну адресу суду від адвоката Семенчук О.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що 05.11.2021 нею було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 05.11.2021 у зв`язку із раптовим погіршенням стану здоров`я та наявності усіх ознак ГРВІ. Клопотання було задоволено, а судове засідання відкладено на 09.11.2-21, однак, одужати за такий строк і встановити діагноз не виявилося можливим.

На підтвердження зазначених в клопотанні обставин захисником не надано жодного доказу, який би свідчив про погіршення її стану здоров`я чи перебування на лікуванні. Не були надані такі докази і до попереднього клопотання.

У поданому клопотанні захисник не мотивує необхідність його безпосередньої присутності в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги, при цьому, суд враховує, що мотиви незгоди з прийнятим судовим рішенням викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь упровадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на строки розгляду справи, визначені КУпАП, беручи до уваги, що викладені в клопотанні обставини не підтвердженні документально, враховуючи, що розгляд справи вже було відкладено за клопотанням адвоката Семенчук О.А., підстави для повторного відкладення розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 542737, складеного 17.05.2021 поліцейським роти 2 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом Корнійчуком В.Л., 17.05.2021 о 12 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Г. Крут, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду та визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився на місці в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує увагу апеляційного суду на тому, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом.

Вказані доводи апелянта не беруться апеляційним судом до уваги, з наступних підстав.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку доказуванню підлягає як факт керування транспортним засобом, так і факт відмови водія від проходження огляду в порядку, встановленому вимогами ст. 266 КУпАП, що і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично не заперечує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а стверджує про відсутність доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо (ст. 251 КУпАП).

Відхиляючи позицію ОСОБА_1 щодо не керування останнім транспортним засобом суд першої інстанції виходив з того, що факт керування транспортним засобом підтверджений сукупністю досліджених доказів, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (письмовими та наданими в судовому засіданні).

Зокрема, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції судом було встановлено, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, інших осіб в ньому не було.

Поясненнями свідків підтверджено, що ОСОБА_1 , здійснюючи рух на території перед бактеріологічною лабораторією не справився з керуванням (в`їхав в кущі клумби). Оскільки водій був у нетверезому стані свідки перешкодили йому подальший рух та викликали працівників поліції.

Надані в судовому засіданні пояснення свідків є логічними, послідовними, співпадають з письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи, та узгоджуються з обставинами, які відображені на відеозаписі, а відтак правомірно взяті до уваги місцевим судом.

Безпідставними є посилання апелянта на постанови Верховного суду від 29.04.2020 у справі №161/5372/17 та від 19.02.2020 у справі №204/8036/16-а з приводу неможливості взяття до уваги як доказу пояснень свідків, оскільки встановлені в них обставини не є аналогічними до справи, яка переглядається судом. У даній справі пояснення свідків у повній мірі співвідносяться із іншими доказами в їх сукупності.

Апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності є належними та достатніми, тобто такими, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення, з яким був ознайомлений ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» заперечень щодо факту керування транспортним не містить.

З відеозапису також не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом.

В самій апеляційній скарзі, наголошуючи на недоведеності матеріалами справи факту керування транспортним засобом, ОСОБА_1 не стверджує про те, що він ним не керував і не вказує, за яких обставин він знаходився за кермом транспортного засобу та хто саме був водієм.

Таким чином, сторона захисту в апеляційній скарзі не навела переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, а зазначена вище позиція апелянта є способом захисту, спрямованим на уникнення відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало