ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2901/21

25 жовтня 2021 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.
розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, військовий квиток НОМЕР_1 виданий 30.04.1986 Євпаторійським міським військовим комісаріатом Кримської області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце служби: військова частина НОМЕР_3 , водій взводу забезпечення військової частини НОМЕР_3 , солдат, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:
18 жовтня 2021 року у м.Рівне начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_1 , головним сержантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол ЛВР №227 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП з якого вбачається, що 17 жовтня 2021 року, о 21 год. 30 хв., солдат ОСОБА_1 , перебуваючи у розташуванні табірного збору військової частини НОМЕР_3 , розташованого на території ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), перебував на території військової частини та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у своїй заяві просить суд розглядати справу без його участі, вину визнає.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173 частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до протоколу, встановив наступне.

Так 17 жовтня 2021 року, о 21 год. 30 хв., солдат ОСОБА_1 , перебуваючи у розташуванні табірного збору військової частини НОМЕР_3 , розташованого на території ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), перебував на території військової частини та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.
Вказане підтверджується: протоколом ЛВР №227 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 18.10.2021; Витягом №2070 із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.10.2021 відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (алкотест 2,44%); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які мітяться у протоколі та у яких останній вказав, що вину визнає, щиро розкаюється.

Відповідно до ч.1 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Таким чином, суд дійшов переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатнім для його виправлення.

Згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», станом на 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 /три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч