Справа № 447/3103/20 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/811/385/21 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 18 січня 2021 року,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 18 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 грн судового збору.

Згідно з постановою 07 листопада 2020 року близько 10 год. 30 хв. в с. Рудники, вул. Рашови, Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. Від проведення у встановленому законом порядку огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Таким чином порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати її та закрити провадження.

В обґрунтування покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з грубими процесуальними порушеннями. Підкреслює, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав жодної належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Крім цього, апелянт вказує, що вину у вчиненому заперечує, пояснює, що автомобіль стояв припаркованим на узбіччі, за кермом перебував не він, а ОСОБА_2 , з яким вони помінялись місцями, так як останній з метою купівлі транспортного засобу хотів здійснити «тест драйв». Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт вказує, що подав апеляційну скаргу постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 18 січня 2021 року, 27 січня 2021 року, тобто в межах строку на подання такої.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив таку задоволити. Зазначив, що він не керував автомобілем, такий був припаркований на узбіччі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 07.11.2020 року серії ОБ № 052552 (а.с. 2);

протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №159183 від 07.11.2020 (а.а. 3);

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 4);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.11.2020 відповідно до якого у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 поліцейським СРПП №4 Миколаївського ВП ОСОБА_3 скеровувався до КНП Миколаївська ЦРЛ для огляду. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 5);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №813716 від 07.11.2020 відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 8);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 07.11.2020 відповідно до якого транспортний засіб марки ВАЗ2107, номерний знак НОМЕР_1 рухався у зустрічному напрямку службовому автомобілю поліцейських, які здійснивши розворот службового автомобіля, наздогнали та зупинили автомобіль марки ВАЗ2107, номерний знак НОМЕР_1 . У приміщені відділення поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі. Від огляду ОСОБА_1 категорично відмовився.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Твердження ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем, апеляційний суд до уваги не бере та розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, транспортний засіб марки ВАЗ2107, номерний знак НОМЕР_1 рухався, а не стояв припарковий на узбічі, як про це стверджує апелянт, та був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1 в присутності двох свідків на вимогу поліцейського пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. В результаті чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом,

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності від повідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 18 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 18 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич