Провадження № 3/592/2283/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в:

12.08.2021 близько 18:30 ОСОБА_1 поблизу буд.119 по проспекту Курському в м. Суми вчинив діяння, передбачене п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме кричав, ображав словами нецензурної лайки ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В даному судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснив, що за викладених у протоколі обставин між ним та потерпілою відбулася сварка, яка тривала близько хвилини та в ході якої будь-який дій психологічного насильства ним не вчинялось. Крім того, в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки потерпіла є його коханкою, а він одружений, мешкає за місцем своєї реєстрації разом з дружиною та дитиною.

Проте, під час судового розгляду вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступні досліджені та перевірені судом докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №684033 від 12.08.2021, який складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що мало свій прояв в образах, приниженні ОСОБА_2 (а.с. 1);

- форма виводу повідомлення про правопорушення та протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.08.2021, в якому зазначено, що 12.08.2021 по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив сварку, в ході якої голосно кричав, ображав свою співмешканку ОСОБА_3 , нецензурно лаявся в її бік (а.с.4);

- пояснення потерпілої ОСОБА_2 , наданими уповноваженій особі органу поліції, згідно яких 12.08.2021 її співмешканець ОСОБА_1 вчинив сварку, в ході якої голосно кричав, ображав нецензурною лайкою, на зауваження не реагував (а.с.5);

- пояснення потерпілої ОСОБА_2 , наданими суду. Так остання підтвердила факти, викладені в її заяві, зазначивши, що мешкає однією сім`єю з ОСОБА_1 близько трьох років, він казав, що розлучився. Вони проживають в її квартирі, як чоловік і жінка, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Факти вчинення ним щодо неї домашнього насильства мали місце неодноразово. Напередодні викладених у протоколі подій вона зверталася з заявою на ОСОБА_1 до правоохоронних органів, 12.08.2021 він приїхав до неї з`ясовувати стосунки щодо цієї заяви, вимагав забрати її, відбувся конфлікт, в ході якого він кричав, принижував, ображав її словами нецензурної лайки. Напередодні даного судового засідання ОСОБА_1 знову її бив, вона змушена була залишити свою квартиру, має намір звернутися за встановленням обмежувального припису.

Вказані докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку та достатності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та його винуватість в ньому.

Підстави ставити під сумнів достовірність вказаних доказів відсутні.

Твердження ОСОБА_1 , що з ОСОБА_2 однією сім`єю він не мешкає, суд розцінює критично, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Оскільки такі твердження ОСОБА_1 повністю спростовуються поясненнями потерпілої щодо спільного проживання з останнім однією сім`єю, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами по справі, не містять протиріч, отже є об`єктивними та правдивими. Також суд зважає не непослідовність пояснень ОСОБА_1 , який в судовому засіданні 28.09.2021 повідомляв, що мешкає разом з ОСОБА_2 та має намір створити з нею сім`ю. А надання ОСОБА_1 свідоцтва про одруження з ОСОБА_4 не виключає того, що він спільно проживає з ОСОБА_2 , не перебуваючи з нею у шлюбі.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: кричав, ображав словами нецензурної лайки, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує:

- характер вчиненого правопорушення, яке становить особливу суспільну небезпечність, і у випадку не вжиття заходів належного реагування може призвести до негативних трагічних наслідків, сприяти вчиненню кримінально-караних правопорушень;

- особу правопорушника, який є особою середнього віку, офіційно не працевлаштований, не притягувався до адміністративної відповідальності протягом року, ступінь його вини, майновий стан;

- відсутність обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевказаного, з врахуванням думки потерпілої щодо необхідної міри адміністративного стягнення, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Шияновська