П О С Т А Н О В А
01.11.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , місце роботи: військова частина НОМЕР_1 , посада: старший офіцер організаційно-планового відділу,
за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення №46 від 21.10.2021 року відносно ОСОБА_1 за п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Зі змісту протоколу слідує, що майор ОСОБА_2 в порушення п. 206 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, зберігав матеріальні носії секретної інформації з грифом секретності „Таємно (у яких містились „Атестації військовослужбовців, з вказаним вище грифом секретності) у приміщенні, яке не визначене придатним для проведення в ньому секретних робіт (№ 5а, організаційно-плановий відділ в/ч НОМЕР_1 ). Вказані МНСІ зберігались в особових справах військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 № 27, 28, 315, 344, що мали гриф обмеження доступу «Для службового користування». Тобто, майором ОСОБА_2 не було вжито заходів щодо приведення грифів особових справ у відповідність до вимог законодавства, як це визначено статтею 15 Закону України «Про державну таємницю» та п. 155 Порядку. Крім того, майор ОСОБА_2 мав можливість надавати доступ до вищевказаних МНСІ штаб-сержанту третьої категорії організаційно-планового відділу в/ч НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_3 , у якої відсутній допуск та доступ до державної таємниці, чим порушив вимоги пунктів 90, 94, 98, 99, 160, 362 Порядку. Зазначене створило загрозу витоку секретної інформації. Таким чином, майор ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов`язання у зв`язку з невжиттям заходів щодо зберігання у нережимному приміщенні № 5а організаційно-планового відділу в/ч НОМЕР_1 особових справ військовослужбовців, в яких знаходяться МНСІ, з грифом секретності «Таємно». Крім цього, майор ОСОБА_2 не привів грифи секретності цих МНСІ у відповідність до вимог законодавства, та не передав їх до режимно-секретного органу в/ч НОМЕР_1 для їх подальшого обліку. У зв`язку з цим, майор ОСОБА_2 не вжив заходів щодо охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені пунктами 5, 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП.
У судовому засіданні, ОСОБА_1 свою провину вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю , просив суд його суворо не карати.
Представник Служби безпеки України у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду адміністративного протоколу повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пунктами 5, 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці; невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.
Згідно з пунктами 116, 697, 698 «Порядку організації ти забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, слідує, що відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці. З працівниками підприємств, установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники РСО проводять співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.
Так, судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення №46 від 21.10.2021 року, відповідно до якого слідує, що майор ОСОБА_2 зберігав матеріальні носії секретної інформації з грифом секретності «Таємно» (у яких містились „Атестації військовослужбовців, з вказаним вище грифом секретності) у приміщенні, яке не визначене придатним для проведення в ньому секретних робіт (№ 5а, організаційно-плановий відділ в/ч НОМЕР_1 ). Вказані МНСІ зберігались в особових справах військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 № 27, 28, 315, 344, що мали гриф обмеження доступу «Для службового користування». Майором ОСОБА_2 не було вжито заходів щодо приведення грифів особових справ у відповідність до вимог законодавства, як це визначено статтею 15 Закону України «Про державну таємницю» та п. 155 Порядку. Майор ОСОБА_2 мав можливість надавати доступ до вищевказаних МНСІ штаб-сержанту третьої категорії організаційно-планового відділу в/ч НОМЕР_1 сержанту ОСОБА_3 , у якої відсутній допуск та доступ до державної таємниці, чим порушив вимоги пунктів 90, 94, 98, 99, 160, 362 Порядку. Зазначене створило загрозу витоку секретної інформації. Таким чином, майор ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов`язання у зв`язку з невжиттям заходів щодо зберігання у нережимному приміщенні № 5а організаційно-планового відділу в/ч НОМЕР_1 особових справ військовослужбовців, в яких знаходяться МНСІ, з грифом секретності «Таємно». Майор ОСОБА_2 не привів грифи секретності цих МНСІ у відповідність до вимог законодавства, та не передав їх до режимно-секретного органу в/ч НОМЕР_1 для їх подальшого обліку /а. с. 1-3/.
До протоколу додано витяг з Акту від 18.10.2021 № 26/1/3-7571дск спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею у в/ч НОМЕР_1 , зі змісту якого слідує, що під час проведення експертизи було виявлено порушення ст. 15 Закону та пунктів 90, 94, 98, 99, 116, 155, 206, 160, 362 Порядку, встановлена загроза витоку секретної інформації, зокрема в особових справах військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , що мають гриф обмеження доступу «Для службового користування» (№ 27, 28, 316, 344), що знаходяться МНСІ з грифом секретності «Таємно», які зберігаються у сейфі № 18 старшого офіцера організаційно-планового відділу в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 у нережимному приміщенні цього ж відділу в/ч НОМЕР_1 № 5а, а саме: вказані вище справи не були обліковані майором ОСОБА_1 в РСО в/ч НОМЕР_1 , та не було здійснено останнім жодних заходів щодо перегляду грифів секретності МНСІ, що знаходяться у вказаних справах. Комісією встановлено, що у вказаному приміщенні постійно знаходиться та працює штаф-сержант третьої категорії організаційно-планового відділу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , у якої відсутній допуск до державної таємниці, яка мала доступ до сейфу № 18, у якому зберігались МНСІ, з грифами секретності «Таємно», для внесення відповідних данних та доручення документів /а. с. 6/.
Зафіксовані в Акті порушення підтверджуються Актом огляду від 21.09.2021 р. /а. с. 12/.
У матеріалах справи також міститься Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2021 № 109 про призначення ОСОБА_1 на посаду ст. офіцера організаційно-планового відділу військової частини НОМЕР_1 /а.с.14/, а також Витяг із його функціональних обов`язків /а.с.16-17/.
В матеріалах справи також міститься копія допуску ОСОБА_1 за формою 3 до інформації із ступенем секретності «Таємно», «Цілком таємно» /а. с. 18/.
Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, та досліджених судом доказів, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Санкція п.5,6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП передбачає накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 33 КУпАП, регламентовано, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, яка пом`якшує адміністративну відповідальність, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлені.
Враховуючи вище викладене, особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід Держави у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Згідно п. 12) ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Так, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 172-10, 221, 283-284, 287-291 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь Держави, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : К. С. Застрожнікова