Справа №487/4530/21
Провадження № 33/812/360/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М..,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Клюєвої І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову, яку ухвалив Заводський районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Афоніної Світлани Миколаївни у приміщенні цього суду 28 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №109602 від 10 червня 2021 року, який надійшов разом з додатками до Заводського районного суду м. Миколаєва, 10 червня 2021 року о 01 год 52 хвил. в м. Миколаєві, Заводський район, пров. Корабелів, 14б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різке почервоніння шкірних покривів обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, що склалася. Від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер Dragger відмовився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в спеціальному медичному закладі відмовився, що зафіксовано за допомогою бодікамер DM4055, DM4066, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення від 10 червня 2021 року, не визнав, суду пояснив, що 10 червня 2021 протягом дня відпочивав з друзями у нього вдома в с. Галіцинове. Зазначив, що з ним були його товариші ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 . Ввечері його брата ОСОБА_5 побили невідомі особи, тому вони вирішили поїхати до лікарні. Так, оскільки він з ОСОБА_6 випивали пиво, за кермо сів ОСОБА_7 . ОСОБА_1 зазначає, що спочатку вони приїхали до лікарні в Корабельному районі м. Миколаєва, звідки їх направили до КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», по дорозі до якої він спав на задньому сидінні автомобілю, оскільки був втомлений, а за кермом був ОСОБА_7 . В ЛШМД його брату зробили знімок, після чого ОСОБА_8 сів за кермо та виїхав з лікарні, проте зупинився недалеко від неї та включив аварійні вогні, в той час як він був на задньому сидінні і знову заснув. Після цього до них під`їхали працівники поліції, відкрили задні двері автомобіля де він сидів та почали його будити і за руки витягати з автомобіля. Також зазначає, що працівники поліції казали, що саме він був за кермом автомобіля, а потім переліз на заднє сидіння, на що він заперечував. Крім того, додав, що свої документи він працівникам поліції не давав, оскільки не керував транспортним засобом, а вони йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Просив закрити провадження відносно нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Приземний С.С. в судовому засіданні зазначив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проходить водій, а його підзахисний не керував транспортним засобом. Крім того зазначив, що працівники поліції порушили інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення №1395, оскільки протокол складений у відсутності свідків, не було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та порушено право про надання правової допомоги. Тому просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів на один рік та стягнуто 454 грн. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1, частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння), за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі неповно досліджених доказів та їх неналежної оцінки.

Так, апелянт стверджує, що він за обставин, викладених працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, автомобілем не керував, належні та допустимі докази факту керування ним автомобілем в матеріалах справи відсутні. Зокрема, факт руху автомобілю, а також перебування його за кермом не зафіксований на відеозаписах з бодікамер поліцейських, чому суд першої інстанції дав неналежну оцінку, з порушенням вимог статті 252 КУпАП таким доказом. Також суд не взяв до уваги пояснення в суді свідка ОСОБА_9 , який був за кермом.

Апелянт вважає, що судом були неправильно застосовані положення частини 2 статті 266 КУпАП, оскільки ці норми регулюють порядок огляду водія на стан сп`яніння, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про інше правопорушення відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке передбачає інший порядок фіксації правопорушення та складання протоколу, зокрема, в присутності двох свідків відповідно до положень пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкції № 1395). Про необхідність огляду водія на стан сп`яніння у присутності двох свідків зазначено також в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкції № 1452/735).

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №109602, 10 червня 2021 року о 01 год 52 хвил. в м. Миколаєві, Заводський район, пров. Корабелів, 14б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різке почервоніння шкірних покривів обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, що склалася. Від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер Dragger відмовився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в спеціальному медичному закладі відмовився, що зафіксовано за допомогою бодікамер DM4055, DM4066.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 з поясненнями, що з протоколом не згодний, оскільки «спав на місці пасажира».

Свою винуватість у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 не визнав.

Між тим, достовірність викладених у протоколі відомостей, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 , як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку також підтверджено іншими доказами: відеозаписами правопорушення з нагрудних реєстраторів працівників поліції, які досліджувались у судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій, і в яких зафіксовані усі викладені в протоколі серії ААБ №109602 від 10 червня 2021 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог частини 2 статті 266 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, що підтверджено фіксацією технічними засобами відеозапису, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

При цьому суд вірно дав оцінку усім запереченням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються.

Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 109602 від 10 червня 2021 р. не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Аргументи апеляційної скарги апеляційним судом не приймаються.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом 10 червня 2021 року та цей автомобіль працівники поліції не зупиняли, апеляційний суд погоджується з аргументами суду першої інстанції щодо відхилення аналогічних доводів.

Так, згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції №, який починається о 01:46 транспортний засіб Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 , стоїть попереду автомобіля працівників поліції з увімкненими аварійними вогнями, працівники поліції виходять зі свого автомобіля і підходять до автомобілю Daewoo Sens. Далі працівники поліції відкривають задні ліві двері, звідки виходить ОСОБА_1 . Поліцейські запитують у останнього, чому він перестрибнув з водійського сидіння на заднє, на що той відповів, що він не водій, а сам водій десь вийшов з авто. Крім того, з даного відео вбачається, що на момент, коли до нього підійшов поліцейський у транспортному Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 , перебувало три особи ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за кермом не було нікого.

Згідно з відеозаписом №, який починається о 02:16 ОСОБА_1 працівниками поліції пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що той відповів, що чекає адвоката, який має бути через 15 хв. Зазначив, що він не відмовляється пройти огляд, він спав на задньому сидінні та нічого не порушував.

На відеозаписі №, який починається о 02:34 ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснюються його права.

Відповідно до відеозапису №, який починається о 03:13 працівники поліції зачитують протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, який той підписав. Крім того, на відео зафіксовано, що відносно ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом, 10 червня 2021 року було складено постанову про адміністративне правопорушення саме як на водія транспортного засобу Daewoo Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху, а саме щодо відсутності на транспортному засобі державного номеру та щодо не надання посвідчення водія.

В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що про дану постанову ОСОБА_1 відомо, проте він її не оскаржував. В апеляційній скарзі він ці обставини не заперечує. Таке підтверджує висновок суду про те, що саме ця особа керувала транспортним засобом, який був зупинений працівниками поліції 10 червня 2021 року.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що за кермом автомобілю був його брат ОСОБА_9 , та аналогічні пояснення в суді свідка ОСОБА_9 , то суд першої інстанції обґрунтовано їх не прийняв до уваги та піддав критиці, оскільки в судовому засіданні було встановлено суттєві розбіжності між ними та обставинами, що зафіксовані на оглянутих відеозаписах. Так, ОСОБА_1 під час оформлення працівниками поліції правопорушення та складання протоколу не повідомляв, що за кермом був його брат ОСОБА_9 , а зазначав, що водій вийшов, прізвища цієї особи не називав і за весь час відеофіксації правопорушення ця особа не з`явилася. Тому твердження, що автомобілем він не керував, суд правильно розцінив як спробу уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Також згідно із відеозаписами, ОСОБА_1 неодноразово запитує працівників поліції про причину зупинки транспортного засобу, що спростовує його твердження про те, що автомобіль не рухався.

Наведені докази (переглянуті відеозаписи) узгоджуються із змістом протоколу про адміністративне правопорушення та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і після зупинки працівником поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів про порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та неправильного застосування положення частини 2 статті 266 КУпАП, оскільки, ця норма, на думку апелянта, регулює виключно правила огляду водія на стан сп`яніння, тоді як у разі відмови водія від проходження такого огляду передбачається інший порядок фіксації правопорушення та складання протоколу, зокрема, в присутності двох свідків відповідно до положень пункту 6 розділу Х Інструкції № 1395 та Інструкції № 1452/735.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння.

Так, згідно частини 2 ст. 266 КУпАП (у редакції закону № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, який був чинним на день складання протоколу про адміністративне правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За такого норма закону не розділяє порядок фіксації як проведення огляду на стан сп`яніння, так і відмови від проведення такого огляду.

Тому не можна погодитись із твердженням апелянта про необхідність залучення свідків при фіксації факту відмови водія, тоді як при проходженні такого огляду їх присутність не є обов`язковою.

При цьому не може бути застосовані положення підзаконних актів, на які посилається апелянт і які не були змінені після внесення змін у статтю 266 КУпАП, тоді як за новою редакцією цієї норми участь свідків передбачена лише у разі неможливості застосування технічного засобу відеозапису.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 28 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна