ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 Справа №607/20773/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2021 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та ст. 185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 658553 від 25 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 24 жовтня 2021 року о 23 год. 45 хв., в м. Тернополі по вул. Лозовецька, 1, перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив пп. 2 п. 2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року у відповідності.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 658554 від 25 жовтня 2021 року, 24 жовтня о 23 год. 45 хв., в м. Тернополі по вул. Лозовецька, 1, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в місці скоєння адміністративного правопорушення та на законну вимогу працівників поліції відповідно до п.5 ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» не пред`явив для перевірки документи, що посвідчують особу, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, пояснив, що жодних підстав для перевірки документів в працівників поліції не було.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ст. 254 КУпАП складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ЄСПЛ в своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Частиною першою статті 44-3 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 658553 від 25 жовтня 2021 року, складений поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Ковалик К.В., в якому зазначено, що 24 жовтня 2021 року о 23 год. 45 хв., в м. Тернополі по вул. Лозовецька, 1, перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив пп. 2 п. 2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року у відповідності, чим своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 658554 від 25 жовтня 2021 року, складений інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Тихомирським В.В., в якому зазначено, що 24 жовтня о 23 год. 45 хв., в м. Тернополі по вул. Лозовецька, 1, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в місці скоєння адміністративного правопорушення та на законну вимогу працівників поліції відповідно до п.5 ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» не пред`явив для перевірки документи, що посвідчують особу, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП;

- протокол серії АЗ № 135791 від 25 жовтня 2021 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 , складений інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Тихомирським В.В.;

- рапорт інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Тихомирського В.В., в якому останній повідомив про те, що 24 жовтня 2021 року близько 21.38 год. було виявлено автомобіль із технічною несправністю, а саме був несправний задній лівий габаритний ліхтар. За деякий час на місце зупинки підійшов чоловік, який поводив себе зухвало, агресивно висловлювався до працівників поліції, втручався та заважав повноцінному розгляду справи. Було прийнято рішення перевірити документи у останнього, на що невідомий категорично відмовився, після чого його було затримано та доставлено до ТРУП, де було встановлено особу невідомого, яким виявився ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши докази, надані працівниками поліції, суддя приходить до переконання, про відсутність в матеріалах наданої суду справи про адміністративне правопорушення даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.44-3 та ст. 185 КУпАП з наступних підстав.

Згідно пп.2 п.2-2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

За змістом п.1 ч.1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» до превентивних заходів, які може застосовувати поліція відноситься перевірка документів особи.

Статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію» визначені конкретні випадки, за яких поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

До таких випадків названа законодавча норма відносить такі: особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншими чином неможливо; особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення, як і в інших матеріалах адміністративної справи не наведені підстави, передбачені ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», які б надавали право поліцейському здійснювати перевірку документів у ОСОБА_1 .

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 факти, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме перебуваючи в місці скоєння адміністративного правопорушення та на законну вимогу працівників поліції відповідно до п.5 ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» не пред`явив для перевірки документи, що посвідчують особу, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського та перебування на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, заперечив.

Щодо наданих, як доказ рапорту інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Тихомирського В.В. від 25 жовтня 2021 року, суддя не може вважати належними доказами, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 серії АЗ № 135791 не містить конкретних обставин вчинення адміністративних правопорушень.

Окрім того, стосовно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 249206 від 28 липня 2018 року, складеного за ст. 185 КУпАП, суддя враховує також наступні обставини.

Також, суд звертає увагу на те, що в протоколах про адміністративне правопорушення, в графі «До протоколу додається» міститься запис про наявність відео з нагрудних камер ВО-00023, 00089, 00026. Проте, жодні відеоматеріали до матеріалів справи не долучені.

Статтею 185 КУпАП України передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таким чином, диспозиція вказаної статті передбачає адміністративну відповідальність саме за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Незважаючи на те, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 658554 від 25.10.2021, відсутня інформація про суть правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , а лише зазначено, що він перебував в місці скоєння правопорушення. Проте, якого правопорушення, за яких обставин, чи є він причетним до його скоєння, в протоколі про адміністративне правопорушення нічого не зазначено.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 в матеріалах справи немає.

Таким чином, в порушення вимог ст. 251, 256 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколах.

Протокол же про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих, не спростованих презумпцій факту.

З цих підстав, суд не приймає до уваги протоколи про адміністративне правопорушення складені відносно ОСОБА_1 , оскільки фабула адміністративного правопорушення, викладена в самих протоколах, не відображає дійсних обставин, здобутих під час слухання справи в суді.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3, ст. 185 КУпАП, так як в судовому засіданні не підтверджено обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому адміністративну справу, слід провадженням закрити.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 №607/20773/21 (провадження 3/607/9168/2021) за ст.185 КУпАП та №607/20777/21 (провадження 3/607/9170/2021) за ч. 1 ст.44-3 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/20773/21 (провадження 3/607/9168/2021).

Адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.44-3, ст.185 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. М. Позняк