ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/944/21 Номер провадження 33/814/375/21Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката Поденежного Г.О.,

секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий водієм у ПП ОСОБА_3 , визнаний невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Постановлено закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в темну пору доби водію ОСОБА_1 не було видно припаркований на проїзній частині дороги автомобіль Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого не включив аварійну сигналізацію після зупинки автомобіля і не виставив знак аварійної зупинки, що був зобов`язаний зробити відповідно до вимог п.п. 9.9, 9.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху), тому дані обставини призвели до зіткнення. У свою чергу, ОСОБА_1 діяв у відповідності до приписів Правил дорожнього руху і не міг у даній дорожній обстановці уникнути пошкодження траснпортного засобу.

Не погодившись із таким рішенням місцевого суду, потерпілим ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких, останній, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність прийнятого рішення фактичним обставинам справи, просив скасувати постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 квітня 2021 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Доводи апеляційної скарги та доповнення до неї зводяться до твердження щодо незабезпечення суддею об`єктивного розгляду адміністративної справи та дослідження доказів, а також про те, що висновок державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє середовище «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного призначення М-03 Київ-Харків-Довжанський км. 347+200 км. 356+200, Полтавська область», як єдиний доказ, на який послався місцевий суд у своїй постанові, є недопустимим і неналежним.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №192454 (а.с.2), 27 лютого 2021 року о 05:29 хв. на 174 км.+510 м. автомобільної дороги М03 Київ-Харків-Довжанський водій автомобіля Renault Premium 420DCI, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Schwartz Muller, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , рухаючись зі сторони м. Києва в напрямку м. Полтави, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п.12.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з вимогами п.п.б п.2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Положеннями п.12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно з п.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції невірно встановив відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом Renault Premium 420DCI, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Schwartz Muller, д.н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з припаркованим на узбіччі дороги транспортним засобом Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Належне обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та його вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №192454 від 27 лютого 2021 року (а.с.2), схеми місця ДТП від 27 лютого 2021 року, підписаної обома учасниками дорожнього руху без будь-яких зауважень та застережень (а.с.3) та фотоматеріалів місця ДТП та механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.40-47).

Суддя місцевого суду помилково встановив, що зіткнення автомобіля, що рухався, з припаркованим автомобілем відбулося на проїзній частині дороги (а саме на відстані 3 м. від крайньої правої смуги руху), беручи до уваги, що ширина двох смуг руху на даній ділянці дороги становить 12 м., а відстань від краю зустрічної проїзної частини дороги 9 м.

Апеляційний суд наголошує, що вказаний висновок суперечить даним, зафіксованим на схемі місця ДТП, де чітко зазначено, що ширина дороги у місці ДТП становить 7,77 м., а відстань від краю зустрічної проїзної частини дороги до місця ДТП складає 9 м. У такому випадку автомобіль Renault Premium 420DCI, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Schwartz Muller, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 міг здійснити зіткнення з автомобілем Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 тільки тоді, коли останній знаходився на відстані 1,23 м. від правого краю дороги, тобто на узбіччі. Зазначена обставини також підтверджується і фотоматеріалами місця ДТП та механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.40-47).

При цьому, суд першої інстанції у своїй постанові послався на висновок №7-03/12-29/06/10-17 від 15 грудня 2017 року державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє середовище «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного призначення М-03 Київ-Харків-Довжанський км. 347+200 км. 356+200, Полтавська область», який взагалі не має ніякого відношення до обставин справи, оскільки ДТП сталася зовсім в іншому місці - на 174 км.+510 м. автомобільної дороги М03 Київ-Харків-Довжанський, тобто як мінімум за 172 км. від місця ДТП.

Отже, апеляційний суд погоджується в цій частині з твердженням апелянта та визнає вказаний висновок державної екологічної експертизи недопустимим і неналежним доказом.

У зв`язку з встановленням факту зіткнення автомобілів на узбіччі дороги, а не на проїзній її частині, апеляційний суд визнає безпідставними і посилання судді місцевого суду на порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.9.9 та п.9.10 Правил дорожнього руху (не ввімкнення аварійної сигналізації після зупинки автомобіля і не встановлення знаку аварійної зупинки), оскільки обстановка та умови, при яких останній здійснив зупинку свого транспортного засобу на узбіччі дороги, не зобов`язувала його це робити.

Отже, апеляційний суд встановив, що висновок про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки під час розгляду справи суддею місцевого суду було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи , а тому постанова судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 квітня 2021 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у редакції чинній на момент скоєння ДТП.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.40-1, п.3 ч.8 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 квітня 2021 року щодо визнання ОСОБА_1 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції станом на 27 лютого 2021 року), та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.О. Панченко