Справа № 308/3403/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , гр. України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп судового збору.

Згідно постанови, 31.03.2020 о 19 год 30 хв по вул. Університетська, у м. Ужгород, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «LEXUS L 460», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у лікаря нарколога по вул. Паризької Комуни, 4 в м. Ужгород. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи 19.05.2020, що у матеріалах справи відсутні докази вручення йому судової повістки. Окрім того, вказує на те, що скаржнику не відомо чи відповідає вимірювальна техніка вимогам чинного законодавства. Також вказує на те, що ним не заперечується факт вживання алкогольних напоїв, але не у тій кількості, яка є недопустимою для допуску для керування транспортним засобом та не перевищує встановлену законодавством межу, що безпосередньо впливає на його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 070566 підтверджено, що 31.03.2020 о 19 год 30 хв по вул. Університетська, у м. Ужгород, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «LEXUS L 460», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у лікаря нарколога в ЗОНД. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 підписав протокол, однак від дачі будь-яких пояснень по суті правопорушення відмовився (а. с. 1).

З Висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 65 від 31.03.2020, складеного лікарем КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_2 вбачається, що направлений 31.03.2020 о 20 год 20 хв інспектором Матлах М.С. на огляд ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду - 0, 96 % (проміле ). З указаного Висновку також убачається, що ОСОБА_1 ознайомлений із результатами огляду, що підтверджується його підписом (а. с. 2).

З письмових пояснень гр. ОСОБА_3 вбачається, що керуючи автомобілем марки «Форд Фокус» по вул. Університетська, у м. Ужгород, був очевидцем того як водій транспортного засобу марки «LEXUS L 460», д. н. з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на паркан, що знаходився біля будинку по цій же вулиці. Під час руху водій автомобіля марки «LEXUS L 460», д. н. з. НОМЕР_1 створював аварійну ситуацію, виїхав на смуху руху керованого ним автомобіля, значно перевищивши швидкість руху (а. с. 6).

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що керуючи автомобілем марки «LEXUS L 460», д. н. з. НОМЕР_1 по вул. Університетська, у м. Ужгород, не впорався з керуванням і скоїв наїзд на паркан, що знаходився біля будинку по цій же вулиці (а. с. 6).

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що ОСОБА_1 залишає автомобіль марки «LEXUS L 460», д. н. з. НОМЕР_1 за місцем скоєння правопорушення (а. с. 3).

З копії протоколу серії БД № 315835 убачається, що 31.03.2020 о 19 год 30 хв по вул. Університетська, у м. Ужгород, гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «LEXUS L 460», д. н. з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дорожньої обстановки, не впорався з керуванням і скоїв наїзд на паркан, що знаходився біля будинку по цій же вулиці, чим порушив вимоги передбачені п. 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Схемою місця дорожньо - транспортної пригоди підтверджено факт наїзду автомобіля марки «LEXUS L 460», д. н. з. НОМЕР_1 , на паркан, що знаходився біля будинку по вул. Університетська, у м. Ужгород. З цієї ж схеми також убачається, що така підписана ОСОБА_1 (а. с. 5).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_2 .

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв - коньяку, у кількості 100 грам безпосередньо перед скоєнням дорожньо-транспортної пригоди, однак вказував на те, що автомобілем не керував, а керував ним його товариш. При цьому ОСОБА_1 не зміг пояснити причини зміни ним пояснень, зокрема вищенаведених пояснень, які ним дані поліцейському, відповідно до яких саме він керував автомобілем.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектори УПП в Закарпатській області Тлехас Ю.В. та ОСОБА_4 були упереджені при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що у поліцейського ОСОБА_5 були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилався ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_2 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала Висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилався ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспекторів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилався ОСОБА_1 у ході розгляду апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що вищевказані інспектори та лікарка діяли в межах наданих їм повноважень.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема Висновку лікаря, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною і що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи 19.05.2020, що у матеріалах справи відсутні докази вручення йому судової повістки, що скаржнику не відомо чи відповідає вимірювальна техніка вимогам чинного законодавства, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 а ПДР та висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд бере до уваги те, що такими будь-яким чином не спростовується встановлений як судом першої інстанції, так і апеляційним судом факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а також не свідчать про будь-які порушення з боку поліцейських при направленні ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я. Відхиляючи доводи апеляційної в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи 19.05.2020, що у матеріалах справи відсутні докази вручення йому судової повістки, апеляційний суд, з огляду на положення ст. 247 КУпАП, не визнає такими, що вплинули на законність та обґрунтованість постановленого у справі судового рішення і не дають підстав для його скасування. Тому вказані доводи відхиляються також й із цих мотивів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , даними інспекторам поліції, та сукупністю вищенаведених доказів, яким надається перевага.

Окрім того, даними з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських підтверджується факт направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, результати тестування та факт складання щодо нього протоколу.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким дана правильна оцінка в постанові; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан