Справа № 444/3267/21
Провадження № 3/444/1571/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла 05.11.2021 від відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Віднів Жовківського району Львівської області; місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зі слів одружений, має двох повнолітніх дітей, працює водієм АТП1463 м.Львів),

за ч. 1 ст. 44-3Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 05.11.2021 о 06 год. 55 хв., в смт Куликові по вул. Львівській, 40, здійснював регулярні перевезення пасажирів автобусом БАЗ А079.14, номерний знак НОМЕР_3 , маршрутом с. Сулимів - м. Львів, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб, а саме на десять людей більше, чим своїми діями порушив вимоги підпункту 8 пункту 2? постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в редакції, яка діяла станом на 05.11.2021), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного првопорушення визнав, щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив, що він дійсно працює на посаді водія автотранспортних засобів. Перевозив більше пасажирів, аніж дозволено, оскільки люди його не слухали і не виходили з автобусу. Обіцяє в подальшому не порушувати обмежень щодо карантину, шкодує, що так сталося. Враховуючи, що таке правопорушення вчинене ним вперше і не спричинило будь-якої шкоди життю чи здоров`ю жодної особи та не було спрямоване на завдання будь-якої шкоди, а також враховуючи, що у разі накладення не нього стягнення у виді штрафу це буде для нього непосильним тягарем, оскільки такий є значним, просить суд звільнити його від адміністративної відповідальності.

Крім цього, від ОСОБА_1 на адресу суду 11.11.2021 поступила заява, у якій зазначив, зокрема, що, згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення, йому ставлять до вини порушенняпідпункту 8 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", що не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Суд розцінює зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення складачем такого підпункту 8 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 замість підпункту 8 пункту 2? постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 як очевидну описку.

Суд враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.11.2021 підтвердив наведене у протоколі.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.11.2021, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 05.11.2021 року; рапортом працівників поліції від 05.11.2021 року; відеозаписом події на диску; іншими матеріалами справи.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення є щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно вимог ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Судом враховано, що згідно з ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, а також особу гр. ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності не притягався, визнання ним вини та щире розкаяння у вчиненому правопорушенні, те, що його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди і така шкода фактично не була заподіяна,відсутність будь-яких доведених негативних наслідків внаслідок дій ОСОБА_1 для суспільства, з урахуванням ставлення порушника до вчиненого, який обіцяє дотримуватися в подальшому карантинних заходів, беручи до уваги те, що накладення стягнення може позбавити правопорушника засобів для існування, поставить його у скрутне матеріальне становище, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення тазастосувати ст. 22 КУпАП України, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України Про судовий збір, судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, відповідно судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, внаслідок малозначності скоєного правопорушення, а справу відносно нього закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ясиновський Р. Б.