П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Бар Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, за ст. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

25.11.2020 об 11.15 год. ОСОБА_1 здійснив стоянку "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , на проїзній частині вул. Соборної у м. Бар Вінницької області, при цьому не вжив усіх необхідних заходів, щоб не допустити самовільного відкриття дверей вказаного автомобіля, внаслідок чого з боку водія самовільно відкрилися двері автомобіля, коли поруч проїжджав автомобіль "Кіа Sportage", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , тим самим створив перешкоду та небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 15.12, 15.13, 31.4.7.г ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Надав письмові пояснення та усно зазначив, що автомобіль "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , не належить йому та він використовує його у якості складу, а не як транспортний засіб, тому вважає, що нема його вини у тому, що відкрилися двері автомобіля. Автомобіль був припаркований біля його будинку. У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, вважає подію, яка сталася, казусом, що, на думку ОСОБА_1 , свідчить про відсутність вини будь-кого з учасників, оскільки на момент того, як відкрилися двері, ОСОБА_1 був відсутній у автомобілі та, на його думку, не міг передбачити те, що станеться. Крім того, зазначив, що відповідно до ст. 969 ЦК України, він як зберігач речі, не може нести відповідальність за шкоду. Також ОСОБА_1 у письмових поясненнях вказав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він нікому не бажав заподіяти ніякої шкоди, у його діях відсутній умисел, що, на думку, ОСОБА_1 є обов`язковою ознакою складу правопорушення.

У судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_2 суду пояснив, що 25.11.2020 близько 11 години за кермом автомобіля "Кіа Sportage", н.з. НОМЕР_2 , він рухався по вул. Соборній у м. Бар проїжджою частиною дороги, де був припаркований автомобіль "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , автомобіль був припаркований у вузькому місці дороги, коли ОСОБА_2 на автомобілі проїжджав повз автомобіль "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , у ньому відкрилися дверцята з боку водія та пошкодили його автомобіль справа: задні дверцята, крило, диск та ін. На момент ДТП ОСОБА_1 у автомобілі "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 не було.

Надаючи оцінку обставинам, що зазначені у письмових поясненнях особи, яка притягується до відповідальності, суд виходить з такого.

У теорії кримінального права дійсно є поняття випадку (казусу) це заподіяння шкоди без вини. Особливе психічне ставлення особи до власних дій та їх наслідків, яке характеризується тим, що особа настання таких наслідків не передбачає, не повинна або (і) не могла їх передбачити. Таке психічне ставлення особи лежить за межами вини, а тому наявність випадку (казусу) виключає кримінальну відповідальність за відсутністю ознак складу злочину. Казус являє собою самостійний вид психічного ставлення особи до суспільно небезпечних наслідків.

Однак, випадок (казус) слід відрізняти від необережної форми вини. На відміну від необережності, випадок характеризується відсутністю об`єктивного чи суб`єктивного критеріїв, або одночасною відсутністю цих двох критеріїв взагалі. При цьому, обов`язок чи повинність передбачення наслідків є об`єктивним критерієм ("особа була повинна"), а можливість такого передбачення є суб`єктивним критерієм ("особа могла").

При встановленні факту наявності або відсутності об`єктивного критерію необхідно виходити з вимог законодавства, правил, інструкцій, положень, а також з загальноприйнятих норм людського спілкування. При встановленні факту наявності або відсутності суб`єктивного критерію, необхідно виходити як з індивідуальних якостей особи (вік, освіта, життєвий та професійний досвід, стан здоров`я тощо), так і з конкретних обставин та ситуації, у якій відбувалось діяння.

Відповідно до ст. 10 КУпАП , адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до положень Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3), кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 ПДР), особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Згідно з п. 2.2 ПДР України, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним (п. 15.12 ПДР України).

Забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху (п. 15.13 ПДР України).

Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації (п. 31.1 ПДР України).

Згідно з підпунктом г п. 31.4.7 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам інших елементів конструкції, зокрема, якщо не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, привід керування дверима.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 2), схему місця ДТП (а.с. 3), письмові пояснення учасника ДТП ОСОБА_2 (а.с. 5), заслухавши усні пояснення учасників ДТП, що надані у судовому засіданні, з огляду на положення Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правил дорожнього руху у судовому засіданні було встановлено, що у користуванні ОСОБА_1 правомірно перебував автомобіль "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , який він залишив на проїжджій частині вранці близько 08.00 год. 25.11.2020. Близько 11.15 год. 25.11.2020 повз автомобіль "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , проїжджав автомобіль "Кіа Sportage", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у цей час в автомобілі "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , відкрилися дверцята з боку водія та пошкодили автомобіль "Кіа Sportage", н.з. НОМЕР_2 .

Таким чином, з огляду на викладені вище положення нормативно-правових актів, досліджені докази, суд відкидає письмові пояснення ОСОБА_1 та дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; у діях (бездіяльності) ОСОБА_1 є вина у формі необережності, оскільки останній повинен був (в силу вимог ПДР України) і міг (в силу віку, життєвого досвіду та задовільного стану здоров`я) передбачити наслідки у вигляді пошкодження іншого автомобіля, внаслідок самовільного відкриття дверей автомобіля.

Тому, приходжу висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Ураховуючи дані про особу правопорушника, на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, що передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя