Дата документу Справа № 310/1814/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/1814/21 Головуючий в 1 інст. Вайнраух Л.А.
Провадження №33/807/313/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Озюменка Р.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2021 року, якою провадження відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердянськ Запорізької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення: 25.02.2021 о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою пл. Єдності, буд. 2, на сходах плюнув у лице ОСОБА_2 , чим своїми діями порушив публічний порядок і скоїв дрібне хуліганство і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Оскаржуваною постановою провадження відносно ОСОБА_1 закрито з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Суд зазначив про відсутність доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні порушення громадського порядку.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що з даною постановою не згоден у повному обсязі, вважає її незаконною через порушення судом норм матеріального та процесуального права з наступних підстав. Так, посилаючись на норми КУпАП вказує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення у громадському місці, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, нехтуючи суспільним порядком та моральними засадами суспільства, усвідомлював (повинен був усвідомлювати), що своїми неправомірними діями він посягає саме на громадський порядок у громадському місці. Зазначає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили обставини викладені в протоколі та зазначили, що дії ОСОБА_1 «плювок в лице ОСОБА_2 » привернуло їх увагу та образило, вони вважають недопустимою таку норму поведінки взагалі та безпосередньо в публічних місцях. Проте, судом пояснення даних свідків викривлені та в оскаржуваній постанові зазначені невірно. Просить постанову скасувати, постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, та притягнути останнього до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту строком на п`ятнадцять діб, стягнути судові витрати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 , його представника-адвоката Озюменка Р.О. на підтримку доводів апеляції, ОСОБА_1 , який заперечував доводам апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної адміністративної справи суд першої інстанції цілком дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, відповідно до положень статті 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок.

Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе приставання до громадян та інші подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання.

Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу; особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Вирішуючи питання про допустимість доказів суд застосовує також практику ЄСПЛ, який у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд, застосовує концепцію "плодів отруєного дерева", тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому, прикладом чого є рішення ЄСПЛ у справах "Хан проти Сполученого Королівства", "Яременко проти України (№2)".

Протокол про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, віднесений до доказів, яким встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, в контексті ст. 173 КУпАП, звертає увагу на викладені у відповідному протоколі стосовно ОСОБА_1 обставини, які зазначені як порушення публічного характеру, що не відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, районний суд виходив з того, що словесний конфлікт, з викрикуваннями, нецензурною лайкою, під час якого, зокрема, ОСОБА_2 повідомив про дії ОСОБА_1 (плювок в обличчя), безумовно не міг залишитись не поміченими оточенням у денний час доби в робочий день у громадському місці. Вказана у протоколі та на відеозаписі дія не відображена. До складу адміністративного правопорушення у протоколі від 25.02.2021 жодних інших дій, крім наведеної вище, не віднесено, зокрема, нецензурна лайка, або інші діі, що порушили громадський порядок, спокій громадян.

Суддею місцевого суду не встановлено у діях ОСОБА_1 хуліганських мотивів, тому дії, вчинені ОСОБА_1 не досягли межі, яка б вказувала на вчинення ним правопорушення, визначеного у диспозиціїст.173 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду, що протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст.256 КУпАП не містить детального опису сутності правопорушення у відповідності до диспозиції ст.173 КУпАП.

Адже, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.173 КУпАП, зокрема, наявності вини у формі прямого або непрямого умислу, що б вказувало на наявність посягання на громадський порядок та є обов`язковою кваліфікуючою ознакою дрібного хуліганства.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 показав, що його дії не були направлені на порушення громадського порядку, а покликані особистими неприязними до ОСОБА_2 обставинами, при цьому громадський порядок і спокій громадян не були порушені.

Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути проаналізована в контексті змісту протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів.

Між тим, за наявних матеріалів справи неможливо беззаперечно спростувати доводів ОСОБА_1 , а тому і стверджувати про доведеність провини за ст. 173 КУпАП суд першої інстанції не мав достатніх підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викривлені судом, перевірці не підлягають, оскільки на думку апеляційного суду дане твердження не впливає і не спростовує загального висновку місцевого суду.

Таким чином, постанова районного суду є законною і обґрунтованою, а висновок про те, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП належним чином вмотивований і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2021 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник