П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1890/21

Провадження № 3/534/775/21

03 листопада 2021 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., за участю секретаря судового засідання Деркач І.В., захисника адвоката Олешка С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який обіймає посаду Горішньоплавнівського міського голови, адреса місця роботи: АДРЕСА_1 , місце проживання невідоме.

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-19 КУпАП,

у с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області 25.10.2021 надійшов протокол № 14 - сп. 74-2021 про адміністративне правопорушення від 20.08.2021 (далі також Протокол, цей Протокол), у якому зазначено про те, що ОСОБА_2 , головний консультант відділу контролю Апарату Верховної Ради України, склала цей протокол стосовно Горішньоплавнівського міського голови ОСОБА_1 , який 04.08.2021 підписав відповідь № 02-08/2567/2015 на звернення народного депутата України ОСОБА_3 від 19.07.2021 № 150/410/11 щодо структури та штатного розпису виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської територіальної громади, оплати праці та з інших питань. Виявлено правопорушення 20.08.2021, яке є датою надходження до відділу контролю Апарату Верховної Ради України звернення народного депутата України ОСОБА_3 за № 351д9/3-2021/267306 щодо вжиття заходів реагування згідно з КУпАП.

У Протоколі зазначено суть адміністративного правопорушення, яка зводиться до того, що народний депутат України ОСОБА_3 відповідно до ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України» 19.07.2021 звернувся із депутатським зверненням № 150/410/11 з пропозицією надати інформацію про структуру та штатний розпис виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської територіальної громади; розмір заробітної плати посадових осіб виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської територіальної громади; розмір заробітної плати посадових осіб виконавчого комітету помісячно за 2021 рік (голови, секретаря, заступників голови, керуючого справами виконкому, керівників та головних спеціалістів структурних підрозділів виконкому) із зазначенням складових заробітної плати (оклад, надбавки, премії тощо); підстави нарахування та виплати зазначеним особам премій, із наданням копій розпоряджень, на підставі яких ці нарахування здійснювались; надання такої інформації за формою, запропонованою народним депутатом України. За підписом Горішньоплавнівського міського голови ОСОБА_1 04.08.2021 за № 02-08/2567/2015 складено лист, яким відмовлено у наданні вищевказаної інформації з підстав: депутатське звернення ОСОБА_3 не є пропозицією, а вимогою; за своїм змістом депутатське звернення містить вимогу надати інформацію, а не здійснити певні дії; відсутні посилання на конкретні депутатські повноваження, виконання яких потребує зазначену інформацію. Вказано, що інформація про структуру виконавчих органів Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області розміщені на офіційному сайті міської ради у вільному доступі.

Протокол мотивовано вимогами законодавства України, рішенням Конституційного Суду України від 05.03.2003 № 5-рп/2003 у справі № 1-6/2003.

Так, згідно із ч. 9 ст. 17 Закону України «Про статус народного депутата України» Народний депутат має право одержати інформацію з питань, пов`язаних із здійсненням ним депутатських повноважень, від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, які зобов`язані надати йому таку інформацію в порядку та строки, визначені цим Законом. Народний депутат постійно підтримує зв`язки з виборцями у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 7 вказаного Закону). Народні депутати, обрані в одномандатних виборчих округах, зобов`язані підтримувати зв`язок з виборцями своїх округів. Народні депутати, обрані в багатомандатному загальнодержавному виборчому окрузі, здійснюють зв`язок з виборцями, які мешкають на території України, у порядку персонального представництва, визначеному депутатськими фракціями (групами) Верховної Ради України відповідно до закону (ч. 2 ст. 7 цього Закону ). Особа, що склала протокол, вбачає зі змісту наведеного рішення Конституційного Суду Укураїни, що має місце депутатське звернення про надання інформації.

У Протоколі також вказано про те, що депутатське звернення від 19.07.2021 № 150/410/11 пов`язано із здійсненням народним депутатом України ОСОБА_3 своєї депутатської діяльності в окрузі № 150, в який входить також м. Горішні Плавні. Народні депутати України не є суб`єктами правовідносин щодо доступу до публічної інформації. Частину 1 статті 188-19 КУпАП зазначено як таку, що передбачає відповідальність за наведене у протоколі правопорушення. Свідки відсутні, потерпілий - народний депутат України ОСОБА_3 .

У Протоколі міститься роз`яснення ст. 63 Конституції України, ст.ст. 268, 256 КУпАП особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , проте його підписи у відповідних графах відсутні, пояснення - також відсутні, вказано інші відомості та додано документи.

Через канцелярію Комсомольського міського суду Полтавської області захисник надав письмові пояснення, які підтримав у судовому засіданні, просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з наступним змістом.

На думку захисника, у матеріалах протоколу відсутні дані, які підтверджують повноваження особи, яка склала протокол, ОСОБА_2 . Нормами КУпАП не передбачено обов`язку особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, прибути за вимогою складача протоколу у місце його складання. 23.09.2021 до Горішньоплавнівської міської ради надійшов лист відділу контролю Апарату Верховної Ради України для ознайомлення та підписання вищевказаного протоколу за № 11/5-2021/290023(644781) від 17.09.2021, якого ОСОБА_1 не отримав, оскільки у період з 15.09.2021 до 03.10.2021 перебував у щорічній відпустці. Протокол не містить час скоєння правопорушення ч. 1 ст. 256 КУпАП. За своїм змістом депутатське звернення народного депутата України ОСОБА_3 від 19.07.2021 № 150/410/11 є депутатським запитом, оскільки містить не пропозицію, а вимоги. Посилаючись на судові рішення, вищевказане рішення Конституційного Суду України, захисинк зазначає про те, що у разі надходження запитів або звернень, які не відповідають Закону або виходять за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або прийняти пропозиції, яка міститься у зверненні. Депутату не відмовлено в отриманні інформації, а запропоновано привести звернення у відповідність до чинного законодавства, після чого воно могло б бути розглянуто по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Європейський суд з прав людини в рішеннях у справі «Серявін та інші проти України» (рішення від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, п. 58) та у справі «Проніна проти України» (рішення від 18 липня 2006 року, заява №63566/00, п. 23) зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції і зобов`язує суди аргументувати прийняті ними рішення, це не можна розуміти як вимогу надавати вичерпну відповідь на кожне питання, підняте стороною під час судового розгляду справи.

Суд зазначає, що в Україні діє принцип презумпції невинуватості.

Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з усталеною практикою розгляду національними судами справ про адміністративне правопорушення вказані норми права, що містяться в ст. 62 Конституції України, застосовуються судами України під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Норми Конституції України є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України)

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У контексті справи суд зазначає про наступне.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище (див. постанову ВС КАС у справі №537/2088/17 від 15.05.2019).

Разом з тим, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначеного статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на таке.

За частиною 1 статті 188-19 КУпАП, за якою кваліфікуються дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачено адміністративну відповідальність за недодержання встановлених законом строків надання відповіді на звернення народного депутата України, ненадання, надання неправдивої або неповної інформації на таке звернення.

З матеріалів справи вбачається, що народний депутат України ОСОБА_3 звернувся до голови Горішньоплавнівської міської територіальної громади ОСОБА_1 з документом, який іменовано депутатське звернення із зазначенням вищезгаданих дати, номеру, питань тощо (а.с. 13-14).

Запитувана народним депутатом України ОСОБА_3 інформація у відповіді за підписом ОСОБА_1 від 04.08.2021 № 02-08/2567/2015 відсутня (а.с. 15-16) з посиланням на вимоги законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про статус народного депутата України" передбачено право народного депутата України на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян з питань, пов`язаних з депутатською діяльністю, та право брати участь у розгляді порушених ним питань.

Депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення або викласти свою позицію з питань, віднесених до їхньої компетенції.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про статус народного депутата України", орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, керівники підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян, яким адресовано депутатське звернення, зобов`язані протягом 10 днів з моменту його одержання, розглянути і дати письмову відповідь. У разі неможливості розгляду звернення народного депутата у визначений строк, його повідомляють про це офіційним листом з викладенням причин продовження строку розгляду. Строк розгляду депутатського звернення з урахуванням продовження, не може перевищувати 30 днів з моменту його одержання.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України "Про статус народного депутата України", вмотивована відповідь на депутатське звернення повинна бути надіслана народному депутату не пізніш як на другий день після розгляду звернення. Відповідь надається в обов`язковому порядку і безпосередньо тим органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, до якого було направлено звернення, за підписом його керівника чи посадової особи, керівником підприємства, установи та організації, об`єднання громадян, крім випадків установлених цим Законом.

В статті 15 Закону України "Про статус народного депутата України" визначено поняття депутатського запиту. Так депутатський запит це вимога народного депутата до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції.

Тобто, на відміну від запиту звернення - це викладена у письмовій формі пропозиція народного депутата України зазначеним вище адресатам здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

За своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Зі змісту наведеного вище депутатського звернення від 19.07.2021 №150/410/11 вбачається, що воно не є пропозицією вчинити певні дії, надати офіційне роз`яснення чи викласти позицію, а є вимогою.

Статтею 15 Закону України "Про статус народного депутата України" визначено певний порядок звернення депутата із запитом. Так, народний депутат має право на сесії Верховної Ради України звернутися із запитом до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Верховна Рада України приймає рішення про направлення депутатського запиту відповідному органу або посадовій особі, до яких його звернуто, однією п`ятою від її конституційного складу.

Тобто, звернення народного депутата України фактично є депутатським запитом, поданим з порушенням визначеної законом процедури.

Захисником доведено, що ОСОБА_1 не отримав Протокол, оскільки згідно з розпорядженням міського голови від 27.08.2021 № 182-в за підписом ОСОБА_4 у період 15-17.09.2021, 20.09.-03.10.2021 перебував у відпустці.

Суд погоджується з доводами захисника та роз`ясненнями, наданими у відповіді за підписом ОСОБА_1 № 02-08/2567/2015 від 04.08.2021, що стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У сукупності, як наслідок, не є можливим і однозначно констатувати факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-19 КУпАП.

Тож, із суті адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, випливає, що особою, яка склала протокол, за відсутності в матеріалах справи в достатньому обсязі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин правопорушення, не доведено наявності порушення що посягають на установлений порядок управління.

Між тим, уточнювати, відредактовувати протокол суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про неустановленість факту у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу діяння, передбаченого ч. 1 ст. 188-19 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 188-19 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис В.Ю. Морозов

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Постанова суду станом на 03.11.2021 не набрала законної сили.

Помічник судді М.В. Смірнова

Копію засвідчено 03.11.2021.