Справа № 361/4414/21
Провадження № 3/361/3402/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Броварського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не надано,

за вчинення правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адмінправопорушення від 14.05.2021 року серія ДПР18 №475881, 14 травня 2021 року о 15 год. 00 хв. у Київській області, Броварського району, на автодорозі Літки-Літочки, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом OPEL KADETT, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що він не згоден, та вважає складений відносно нього протокол незаконним, необґрунтованим, таким, що не відображає дійсних обставин справи, складений за відсутності належних доказів. Так, ОСОБА_1 пояснив, що був зупинений працівниками поліції на автодорозі Літки-Літочки. Про причини зупинки йому не повідомили, оглянувши автомобіль та багажник, поліцейській вказали, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, при цьому не пропонували йому пройти такий огляд безпосереднього після зупинки його транспортного засобу. Зважаючи на дії поліцейських він перетелефонував батькові, який через декілька хвилин прибув на місце. Поліцейська ОСОБА_2 при складанні протоколу зазначила, що ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Вказану ознаку він намагався спростувати довести поліцейській, що має діагноз неврит лівого лицьового нерву, виражена лівобічна прозоплегія, відповідно до якого має слабкість м`язів лівої половини обличчя, неповне закривання лівого ока переважно знизу. Але поліцейським не взято до уваги його пояснення. Крім того, зазначив, що поліцейський будь яких необхідних для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не проводила, не запропонувала пройти огляд на стан такого сп`яніння на місці зупинки, а запропонувала їхати у медичний заклад, куди саме не зазначила, а свідкам які були запрошені висловила своє припущення про те, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 суду пояснив, що навіть те, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння є те, що працівники поліції не відсторонювали його від керування транспортним засобом, хоча повинні були це зробити. Додому він повертався на своєму автомобілі, самостійно ним керував.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адмінвідповідальності адвокат Хитрий М.В. вказав, що його довіритель свою вину не визнає. Суду пояснив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №475881 від 14.05.2021 року, складений інспектором ВРПП Броварського РУП старшим лейтенантом поліції Ярощук Оленою Володимирівною та показання свідків ОСОБА_3 , які додані до протоколу мають одне із вирішальних значень для встановлення вини ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хитрий М.В. суду пояснив, що вважає пояснення свідків надуманими та неправдивими, оскільки вони були присутні та давали пояснення вже після складення протоколу. Крім того, у бланках пояснень обох свідків зазначено відмовився від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте не зазначається, від чого саме відмовився ОСОБА_4 - від проходження огляду на місці або в закладі охорони здоровя. Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відібрані формально і лише містять загальні формулювання обставин, що підлягають доведенню. Зауважив, те що свідки, відомості про яких було зазначено в протоколі не були очевидцями того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та пояснення свідків надані ними не самостійно, а шляхом заповнення шаблонно наданих зразків працівниками поліції, при цьому не зрозуміло, чи встановлювались особи даних свідків, оскільки відомості про це відсутні. Матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування 14.05.2021 року автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі. Також поліцейським в протоколі зазначено ознаку, яка відсутня в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/736, а саме зіниці очей не реагують на світло. Адже одним з ознак наркотичного сп`яніння є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, про що не зазначено в протоколі. Також на підтвердження факту відсутності наркотичного сп`яніння є не зазначення поліцейським і інших ознак, а саме: сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Одже у поліцейського не було достатніх підстав пред`являти до водія ОСОБА_7 вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення етапу наркотичного сп`яніння. Лише припущення поліцейським відносно ознак сп`яніння, які вона начебто вбачала у водія ОСОБА_1 нічим не підтверджені та не були перевірені працівниками поліції.

Згідно з підпунктом 7 Розділу І Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. Тобто, працівник поліції мав право вимагати проходження огляду в закладі охорони здоров`я лише за умови відмови ОСОБА_1 від проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних спеціальних засобів або незгоди з його результатами.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів (зокрема, тип, марка/модель технічного засобу), від проходження якого він відмовився або висловив незгоду з його результатами, а тому вимогу працівника поліції про проходження огляду в закладі охорони здоров`я законною вважати не можна.

Згідно з рекомендаціями Українського медичного центру безпеки дорожнього руку у повсякденну службову діяльність правоохоронних органів було запропоновано впровадження імунохроматографічних тестів для попередньої діагностики факту вживання наркотичних речовин у водіїв, застосування яких не потребує додаткового обладнання, спеціальних навичок та лабораторних умов, чого у даному провадженні виконано не було.

Захисник звернув увагу, що ОСОБА_1 не мав коштів, щоб повернутися з лікарні на таксі та не був впевнений у тому, що його автомобіль перебуватиме цей час у безпеці. Також повідомив про те, що пройти огляд на місці зупинки він не проти, їхати до медичного закладу Броварської БКЛ БРР БМР не взмозі оскільки поспішає до пологового будинку де знаходиться його вагітна дружина і якій потрібні ліки.

Захисник зазначив, що в діях водія відсутність склад адміністративного правопорушення, а саме склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоч, і б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 271 КУпАП України, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у і а.у права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення орган) . посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Таким чином просив, провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Судом вчинені всі дії для виклику та допиту у судовому засіданні старшого лейтенанта поліції Ярощук О.В., свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не з`явились до суду без повідомлення поважності причин своєї неявки.

У матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП Броварська БКЛ БРР БМР від 14 травня 2021 року, виписка епікриз № 5501 з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення Чернігівської міської лікарня № 3 - ОСОБА_1 з 04 липня 2005 року по 22 липня 2005 року, 15 серпня 2005 року по 02 вересня 2005 року, консультативний висновок від 26 травня 2021 року.

У протоколі про адмінправопорушення від 14.05.2021 року серії ДПР 18 №475881 складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП зазначено, що 14 травня 2021 року о 15 год. 00 хв. в Київській області, Броварського району, на автодорозі Літки-Літочки, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом OPEL KADETT, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

У протоколі також зазначається, що до протоколу додані лише пояснення свідків.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 "а" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п.2.5.ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу вказаного пункту слід дійти висновку, що огляд на стан сп`яніння може проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення або у медичному закладі, що входить до спеціально затвердженого переліку.

Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів, а також якщо водій став учасником ДТП в якому є постраждалі.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, на а.с. 5-6 наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких вони 14 травня 2021 року на а/д Літки-Літочки були свідками того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Із відеозапису наданого на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення вбачається, що 14 травня 2021 року о 15 год. 18 хв. інспектором ВРПП Броварського РУП ст.лейтенант поліції Ярощук О.В. у присутності двох свідків запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд у будь якому медичному закладі, на що останній відмовився, також на відеозапису о 15 год. 19 хв. при встановленні особи свідка ОСОБА_6 йому інспектором повідомлено, що відносно ОСОБА_1 вже складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння, а свідок засвідчує той факт, що останній відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

В контексті вмотивованості постанови суду першої інстанції, апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі Болдя проти Румунії, згідно якої суд першої інстанції не здійснив розгляд усіх складових елементів правопорушення і зовсім не аналізував надані докази, що йому б надало можливість, у разі необхідності, ухвалити вмотивоване рішення, чого йому в справі не вдалося зробити.

Суд оцінюючи в сукупності вказані докази, які наявні в матеріалах справи, доходить висновку, що вони не свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У п.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, зазначається, що інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. (надалі - Інструкція)

Так, у п.2. Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Інструкції, зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).(п.6. Інструкції)

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). (п. 7 Інструкції)

У матеріалах справи відсутні докази відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Зокрема інспектором відразу запропоновано пройти такий огляд у будь якому медичному закладі, що суперечить п. 7 вказаної Інструкції і ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Так, відповідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Суд звертає увагу на те, що інспектор ВРПП Броварського РУП ст. лейтенант поліції Ярощук О.В. встановивши, що особа, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не відсторонена від керування транспортним засобом, що також ставить під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, суд звертає увагу на встановлений ОСОБА_1 діагноз виражена лівобічна прозоплегія, яка і на час розгляду справи у суді виражена у нього зовнішніми ознаками на обличчі та під час розмови.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Практикою ЄСПЛ констатується, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Доменічіні проти Італії (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі Надточій проти України (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під кримінальним обвинуваченням у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа Лучанінова проти Україн (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

У своїх рішеннях Ірландія проти Сполученого Королівства від 18 січня 1978 року та Коробов проти України від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що поза розумним сумнівом доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 475881 від 14 травня 2021 року не додано належних доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що було встановлено недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд доходить висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 245, 247 ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Радзівіл А.Г.