справа 415/2784/21
провадження № 3/415/863/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2021 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., перевіривши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, працюючого водієм ПП «Люкс Авто-СДК», є особою з інвалідністю ІІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И ЛА:

14 квітня 2021 року о 06 годині 57 хвилин в районі будинку №10 по вул. Червоній м. Лисичанська водій ОСОБА_1 на транспортному засобі марки ПАЗ 32054-07, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів за маршрутом № 115 «Центральний ринок-завод ГТВ» в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив Правила щодо карантину людей, передбаченого ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», пп.8 п. 3 Постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП визнав повністю, пояснивши, що він працює водієм ПП «Люкс Авто-СДК» на маршруті № 115. 14 квітня 2021 року приблизно о 07 годині він, здійснюючи посадку пасажирів попередив останніх про зайняття ними місць тільки для сидіння, однак декілька громадян, зайшли в автобус та на його зауваження категорично відмовилися виходити. Так як перевезення пасажирів на автобусному маршруті здійснюється ним відповідно до затвердженого розкладу, він вимушений був виїжджати на маршрут. В районі будинку №10 по вул. Червоній м. Лисичанська він був зупинений працівниками поліції, які, за порушення правил щодо карантину людей, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався надалі такого не вчиняти, про те що сталося жалкує. Просив суд суворо його не наказувати, оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності, є особою з інвалідністю ІІІ групи, пенсіонером, крім того, в нього на утриманні перебуває хвора непрацездатна мати похилого віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони сумісно проживають. У зв`язку з його інвалідністю та тяжкими захворюваннями матері на лікування витрачається велика кількість грошових коштів. Незважаючи на те, що він працює, сплата штрафу у визначеному санкцією статті розмірі для нього є непомірним.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, підтверджується письмовими поясненнями останнього, наданими після вчинення проступку, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Як вбачається із рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Черних М.С., 14.04.2021 під час несення служби у м. Лисичанську у складі екіпажу «Цейлон 142» спільно з сержантом поліції ОСОБА_3 о 06 годині 57 хвилин в районі буд. 10 по вул. Червона м. Лисичанська був зупинений маршрутний транспортний засіб марки ПАЗ 32054-07, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що рухався за маршрутом «Центральний ринок-завод ГТВ», що перевозив пасажирів понад встановлену кількість, а саме: 31 пасажира замість встановлених 22 дозволених сидячих місць, визначених технічною характеристикою транспортного засобу. У відношенні водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП серії ГР № 175268.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 8 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Диспозицією ч.1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, диспозиція ч.1 статті 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно підпукту 8 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 148 розділу ІV «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспортну» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18лютого 1997 року №176 (в редакції постанови КМ від 26.09.2007 № 1184) водій автобусу має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Отже, в умовах епідемічної небезпеки на території України, будучи суб`єктом відповідальності за статтею 44-3 КУпАП, при заповнюваності автобусу пасажирами у кількості, яка перевищує кількості місць для сидіння, ОСОБА_1 мав право відмовити пасажирам у їх перевезенні.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 44-3 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом патрульної поліції кваліфіковані правильно, оскільки він, порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а саме перевозив пасажирів на міському автобусному маршруті у режимі маршрутного таксі в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника суду надано не було.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо пропорційності покарання, його відповідності тяжкості правопорушення та недопущення особистого надмірного тягаря для особи, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинив вказане правопорушення, визнав факт порушення умов карантину, щиро розкаявся, надав критичну оцінку своїм діям, приймаючи до уваги відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи що він є особою з інвалідністю ІІІ групи та в нього на утриманні знаходиться непрацездатна мати похилого віку, яка також має ряд хронічних вікових захворювань та потребує догляду і допомоги, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КупАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, ч.1 44-3, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 44-3 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова