П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2021 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника відділення поліції №2 Червоградського РВП ГУНП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 07.04.2021 року о 00.20год. в с.Двірці по вул.Незалежності Червоноградського району в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Geely» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від огляду на стан сп`яніння відмовився в законному порядку.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бідненко В.М. надав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої заперечення обгрунтовує наступним.

В матеріалах справи та протоколі не вказано, що правопорушення, яке на думку поліцейського, вчинив ОСОБА_1 зафіксовано показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та зафіксовано відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію». В протоколі вказано, що додаються лише матеріали справи та відео..

Зазначає, що у разі відсутності посилань в матеріалах справи на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного суду від 13.02.2020р. у справі №524/9716/16-а). З врахуванням наведеного вважає, що відсутній відеозапис правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , оскільки відсутні посилання на пристрій котрим фіксувалося правопорушення, крім того не вказано про безперервний відеозапис, а отже, у даному випадку, це не може бути належним доказом.

Крім цього, зазначає, що суд може взяти до уваги як належний доказ вини покази свідків, котрі допитані в суді і які повідомлені про кримінальну відповідальність.

Також, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №098820 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та не може братися до уваги як доказ вини правопорушника. Зі слів ОСОБА_2 зупинка транспортного засобу відбулась в с.Бутини, а не в с.Двірці Червоноградського району. Крім цього, в фабулі протоколу не вказано, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Протокол містить неточності, чітко не сформульований та не вручений правопорушнику, що порушує його право на захист

Окрім цього, не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 07.04.2021 року о 00.20год. в с.Двірці Червоноградського району Львівської області керував автомобілем марки «Geely» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Однак від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.

Також, з направлення водія транспортного засобу на огляд в КП «Сокальська ЦРЛ» встановлено, що правопорушник відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з цим, з дослідженого відеоматеріалу до протоколу про адмінправопорушення, вставновлено, що ОСОБА_1 направлявся працівниками поліції у КП «Сокальську ЦРЛ» для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Також, враховуючи, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008р. №1103.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно розділу ІІ Інструкції, слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на підтвердження чого було складено протокол серії ААБ №098820.

Факт відмови водія від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджено рапортом поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КП «Сокальська ЦРЛ», матеріалами справи та відео матеріалом до протоколу.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не надав письмові пояснення чи зауваження, лише під час судового розгляду, усвідомлюючи покарання в межах санкції статті, почав доводити протилежне.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП , зокрема, що в ньому відсутні посилання на пристрій котрим фіксувалося правопорушення, крім того не вказано про безперервний відеозапис та зупинка транспортного засобу відбулась в с.Бутини, а не в с.Двірці Червоноградського району і в фабулі протоколу не вказано, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи і повністю доводить правильність та законність дотримання поліцією процедури оформлення матеріалів про відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану, тому підстав піддавати будь-яким сумнівам оформлення матеріалів немає.

Разом з цим, на думку суду, таке твердження порушника являє собою прояв надмірного формалізму та може розцінюватись як намір уникнути відповідальності за скоєне.

Тож, обставини, на які посилається правопорушник свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейського є недопустимим доказом, не заслуговують на увагу, оскільки їх надання до суду зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення та відповідно до відеозапису події озвучено поліцейським, що записи будуть долучені до матеріалів провадження.

Зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Зазначений відеозапис стосується ОСОБА_1 , який на ньому зображений, та переданий до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а не третьої особи, оскільки він зроблений з метою забезпечення доказів у справі відповідно до ст.251 КУпАП та не передавався третім особам з іншою метою.

Наданий відеозапис відображає подію з того часу, як автомобіль був у русі та закінчується тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому береться судом до уваги.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252КУпАП).

Таким чином, наявними у справі доказами, які є логічними та послідовними, стверджується вина правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення відносно правопорушника суд враховує: його вік та особу; майновий стан; до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 130 КУпАП не притягувався; обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина