П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2021 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, які надійшли з ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, продавець ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , -

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом серії ВАБ №722384 від 28.10.2021 року, ОСОБА_1 , 28.10.2021 р. о 13.15 год. перебуваючи в риболовному відділі магазину «Радуга», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Молодіжна 56-а, де він працює продавцем, здійснював торгівлю з порушенням вимог карантину, тобто не маючи ПРЛ-тесту або документу підтверджуючого отримання повного курсу вакцинації, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 3.5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснив, що працює продавцем у магазині «Радуга» у відділі риболовних товарів. Продаж товарів не здійснював. На момент приходу працівників поліції покупців у приміщенні відділу не було. Магазин здійснює продаж продовольчих товарів, а риболовні товари представлені в загальному асортименті магазину у окремому відділі.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами, і таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.44-3 КУпАП, передбачена відповідальність громадян за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція вказаної норми є бланкетною (відсилочною), тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Разом з тим, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 1 пункту 3.5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», однак даний нормативний акт такої норми не містить, приписи щодо заборони приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, визначені підпунктом 4 пункту 3-5 вказаної постанови, тобто норма закону, яку було порушено ОСОБА_1 посадовою особою у протоколі зазначена невірно, а відтак об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП України в діях останнього посадовою особою при складанні протоколу належним чином не встановлена.

Крім того виходячи з аналізу вищевказаних норм, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, полягає у здійсненні суб`єктом господарювання, діяльність якого передбачає приймання відвідувачів такої діяльності у період карантину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 , який згідно з протоколом є продавцем магазину, тобто найманим працівником, є суб`єктом господарювання, тобто особою, відповідальною за припинення діяльності торговельного закладу у період карантину.

Крім того, достатніх та допустимих доказів на спростування тверджень ОСОБА_1 про те, що у магазині здійснюється продаж продовольчих товарів, а риболовні товари представлені в загальному асортименті магазину у окремому відділі, матеріали справи не містять, хоча відповідно до п.п. 4 п. 3-5 вказаної постанови, дозволяється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням і садивним матеріалом (квітами, рослинами), добривами, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП України в діях ОСОБА_1 посадовою особою при складанні протоколу належним чином не встановлена.

Разом з тим, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, оскільки при складенні протоколу об`єктивна сторона правопорушення, яка є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, посадовою особою в діях ОСОБА_1 належним чином не встановлена, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, викладену у протоколі, достатніх та допустимих доказів на підтвердження винуватості останнього матеріали справи не містять, то склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.ст. 40-1, п.1 ст. 247, ч. 1 ст.ст. 44-3, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: підпис А.А.Борцова