Дата документу 07.05.2021
Справа № 320/8092/18
Провадження №3-в/937/2/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Редько О. В., розглянувши подання начальника Дніпропетровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, підполковника внутрішньої служби Максименко М.С. щодо вирішення питання про давність виконання судового рішення від 09.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло подання начальника Дніпропетровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, підполковника внутрішньої служби Максименко М.С. щодо вирішення питання про давність виконання судового рішення від 09.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Подання обґрунтоване тим, що постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.11.2018 року на адресу суду у відношенні ОСОБА_1 надійшла на виконання Мелітопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області 30.11.2018 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 знаходився в центрі громадської організації «Допомога Запоріжжя», де проходив курс реабілітації, який розташований за адресою: вул. Донецька, буд. 7, м. Запоріжжя, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Запоріжжя, справу направлено для виконання за територіальністю. До Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області особова справа ОСОБА_1 надійшла 27.03.2019 року. 01.04.2019 року ОСОБА_1 був під підпис ознайомлений з умовами та порядком відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, цього ж дня йому вручено направлення до КП «Запоріжремсервіс». Згідно направлення ОСОБА_1 повинен був приступити до відбування стягнення не пізніше 03.04.2019 року, проте на підприємство для відбування стягнення не прибув. 03.04.2019 року інспектором пробації був здійснений телефонний дзвінок ОСОБА_1 , під час бесіди останній повідомив, що дійсно до відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт не приступив, а також залишив реабілітаційний центр та повернувся до м. Мелітополя до свого помешкання. 05.04.2019 року до Мелітопольського міськрайонного відділу пробації направлено запит про перевірку факту проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 для передачі особової справи по територіальності у разі підтвердження зазначеного місця проживання. Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не проживає за вказаною адресою. 09.04.2019 року органом пробації на адресу ОСОБА_1 направлено виклик, однак він за викликом до органу пробації не з`явився. Дніпровським районним відділом пробації 19.04.2019 року складено протокол відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2019 року провадження по справі було закрито. В період з 03.05.2019 року по 10.12ю2019 року старшим інспектором відділу неодноразово здійснювались телефонні дзвінки на номер НОМЕР_1 , який належить матері ОСОБА_1 з метою з`ясування місця проживання її сина. Під час спілкування ОСОБА_2 повідомила, що вона проживає в м. Мелітополі в квартирі, яку винаймає, мешкає в квартирі сама, де може перебувати її син, їй невідомо. Крім того, повідомила, що її син періодично телефонує з різних номерів, не повідомляє де він. Вона неодноразово повідомляла, що переказувала ОСОБА_1 про необхідність явки до відділу пробації, проте син не реагує на її слова. 05.05.2019 року старшим інспектором відділу пробації здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_1 з метою виклику його до відділу пробацї для надання пояснень. Під час бесіди він відмовився називати адресу свого проживання та повідомив, що знаходиться за межами м. Запоріжжя, пообіцяв, що з`явиться до відділу для надання пояснень. Однак у встановлений день та час ОСОБА_1 не з`явився. Більше ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповідав. 12.11.2019 року за вих.. № 22/69/4278 направлений лист до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, Мелітопольського міськрайонного відділу пробації про надання інформації щодо можливої адреси фактичного місця проживання ОСОБА_1 та місця його реєстрації Направлено запит до Управління інформаційної підтримки та координації поліції з метою з`ясування можливого притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності. 22.11.2019 року отримано відповідь із Мелітопольського міськрайонного відділу пробації щодо адреси можливого місця проживання ОСОБА_1 , де зазначено, що під час перевірки з`ясовано, що адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не проживає. 28.11.2019 року отримано відповідь із Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби щодо адреси місця перебування ОСОБА_1 , в якій вказана адреса: АДРЕСА_1 . 11.12.2019 року органом пробації до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області направлено подання для вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови відповідно до ст. 304 КУпАП. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2019 року відмовлено в задоволенні подання. За поданням державного виконавця Мелітопольського відділу державної виконавчої служби боржника ОСОБА_1 оголошено в розшук відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.09.2020 року. Станом на 20.11.2020 року строк давності виконання судового рішення, а саме постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закінчився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Від старшого інспектора Дніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Васильченко Л. на адресу суду надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, подання просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права - принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Таким чином, суд вважає за можливе до даних правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи начальника Дніпровського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана з об`єктивних причин, на теперішній час останній знаходиться у державному розшуку. Крім того, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , відповідно до ст. 303, ст. 304 КУпАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 303, ст. 304 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Дніпропетровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, підполковника внутрішньої служби Максименко М.С. щодо вирішення питання про давність виконання судового рішення від 09.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 листопада 2018 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

СУДДЯ: О.В. Редько