Справа № 462/2424/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної-особи підприємця, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи фізичною-особою підприємцем, 29.03.2021 о 10:30 год у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Городоцькій, 86 у м.Львові, не нанесла маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами, не менше ніж 1,5 метра, чим порушила вимоги абзацу 1 п.п.12 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Правопорушниця до суду не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно електронного сайту Залізничного районного суду м. Львова користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, в тому числі інформацію про призначені судові засідання.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі в судовому засіданні, а тому причини неявки особи до суду визнано неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 352640 від 29.03.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_1 викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.03.2021 серії ВАБ № 352640; фотокартками; рапортом працівника поліції від 29.03.2021.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Однак, згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10.09.2010 у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п.38 Рішення Великої Палати від 29.03.2006 у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12.12.2012 у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26.10.2000 засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24.07.2012 у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

Судом враховується, що при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Таким чином, на думку суду, будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, що дії ОСОБА_1 не спричинили будь-яких матеріальних збитків, що стверджується вказаним протоколом про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що дії ОСОБА_1 містять суто формальні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, з урахуванням обставин його вчинення, незначною тривалістю та відсутністю жодних шкідливих або тяжких суспільних наслідків, відсутність потерпілих та відсутність матеріальної шкоди.

Більш того, вважаю, що діяння ОСОБА_1 не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, або інтересам юридичних чи фізичних осіб, і така шкода фактично не була заподіяна. Крім цього, на даний час правопорушення вичерпано.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП, передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, вважаю, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за малозначністю правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.22, 245, 280, 284 КУпАП України, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: