ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м.Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Чобана А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Соника В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Соника В.В. на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 гривні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Соник В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй скарзі апелянт посилається на те, що постанова районного суду є необґрунтованою і безпідставною, висновки суду першої інстанції є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи і зібраним доказам.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги та проігнорував клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи, чим грубо порушив право на захист ОСОБА_1 .

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі оскільки працівниками допущені помилки у фабулі протоколу щодо місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, невірно вказані відомості про правопорушника, протокол заповнено нерозбірливим почерком, не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

____________________________________________________________________

ЄУНСС 715/1701/21 Головуючий в І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Номер справи 33/822/557/21 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Стверджує, що акт огляду на стан сп`яніння, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, є недійсним, оскільки був складений в одному примірнику з порушеннями та не вручений ОСОБА_1 . Також недостовірним вважає чек Драгера, оскільки на ньому не вказано номер протоколу про адміністративне правопорушення, до якого він доданий.

Крім того, вказує що прилад «Drager» є несправним технічним засобом, а його показники можуть бути хибними, оскільки в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку даного засобу.

Стверджує, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, є також недопустимим доказом у справі, оскільки відеозйомка не здійснювалась безперервно, а тому відео могло бути ймовірно змонтованим, а оптичний диск на якому міститься відповідний відеозапис не може бути електронним доказом, оскільки не підписаний електронним цифровим підписом.

Додає, що ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зазначені поліцейськими в акті огляду на стан сп`яніння не відповідають відеозапису з бодікамери поліцейського.

В урахуванням всіх наведених обставин, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним та таким, що не відповідає дійсності, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню. Та закриттю у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 14 липня 2021 року о 22 год. 44 хв., на А/Д М-19, 507 км., Чернівецького району Чернівецької області, керував транспортним засобом марки «Viper ZS 150V» номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння , чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 та його захисник Соник В.В. підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухвалення оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Відповідно до п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цієї заборони тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №113693 від 14 липня 2021 року, ОСОБА_1 , 14 липня 2021 року о 22 год. 44 хв., в м.Чернівці на А/Д М-19, 507 км., керував транспортним засобом марки «Viper ZS 150V» номерний знак

« НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» з фіксацією на бодікамеру, результат становить 1,96‰ (а.с.1).

Всупереч доводам апелянта про недопустимість цього доказу, протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення.

Згідно роздруківки алкотестера «Драгер», прилад №ARMF-0331, результат тесту водія ОСОБА_1 на алкоголь позитивний, вміст алкоголю становить 1,96 ‰ (а.с.3).

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозапису з бодікамери поліцейських , вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері та бажав проходити даний огляд на місці зупинки транспортного засобу.(а.с.2)

Твердження апелянта про те, що акт огляду на стан сп`яніння та чек Драгера доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, є недійсними, оскільки акт був складений в одному примірнику з порушеннями та не вручений ОСОБА_1 , а чек Драгера не містить номера протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються відеозаписом з бодікамери поліцейських, де чітко видно, що ОСОБА_1 відмовився від отримання даного акту, про що також свідчить його підпис на акті та чеку Драгера.

Безпідставними є посилання сторони захисту, про непридатність даного приладу, оскільки з роздруківки вбачається, що останнє калібрування приладу проведене 30 липня 2020 року. (а.с.3)

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів один рік.

Наведене у свою чергу свідчить про придатність приладу на момент проходження огляду, а тому немає підстав піддавати сумніву вірність результатів вимірювання.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №4488407 від 10 липня 2021 року підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент його зупинки (а.с.6 ). Відомості щодо скасування постанови у справі відсутні.

Всупереч доводам захисника, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки відеозапис є повним, на ньому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 із роз`ясненням причин зупинки, виявлення поліцейськими у водія ознак алкогольного сп`яніння, згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, роз`яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повністю зафіксований хід спілкування поліцейських з водієм.

Твердження апелянта про ймовірне монтування відеозапису апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки об`єктивні сумніви у достовірності відеозапису відсутні, а необхідність підпису оптичного диску на якому міститься відеозапис електронним цифровим підписом апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки в апеляційній скарзі сторона захисту посилається на норми КАСУ, який не регулює порядок розгляду даної категорії справ про адміністративні правопорушення.

Твердження сторони захисту про неточності, допущені працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист та розглянуто справу без участі ОСОБА_1 та його захисника Соника В.В., апеляційний суд вважає необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що учасники були завчасно та належним чином повідомлені про дату та час кожного судового засідання. Неодноразові клопотання про відкладення судового розгляду районний суд оцінив як зловживання процесуальними правами.

Разом з цим, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення.

Однак, апеляційні доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст.33 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Соника В.В. залишити без задоволення.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

29.10.2021 року

(дата засвідчення копії)