ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/2444/21 Головуючий в І інстанції: Бугрименко В.В.
Провадження №33/819/436/21 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст.163-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Радченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, в період з 01.01.2021 року по 10.06.2021 року, керівником ТОВ «Алматея» ОСОБА_1 допущено порушення організації встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме, не подано контролюючому органу річну фінансову звітність підприємства, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом за 2020 рік в строк не пізніше 10 червня 2021 року, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків настає через відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз.4 п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним. У разі неподання (несвоєчасного подання) річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, застосовується відповідальність, передбачена пунктом 120.1 статті 120 цього Кодексу, для подання податкових декларацій (розрахунків).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09 серпня 2021 року, в період з 01.01.2021 року по 10.06.2021 року, керівником ТОВ «Алматея» ОСОБА_1 не подано контролюючому органу річну фінансову звітність підприємства, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом за 2020 рік в строк не пізніше 10 червня 2021 року, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.163-1 КУпАП (а.с.3-4).

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються податковою декларацією; актом від 15 липня 2021 року Про результати камеральної перевірки своєчасності подання (неподання) ТОВ «Амалтея» річної фінансової звітності.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи. Належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені обставини, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано.

Зокрема безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що акт перевірки не є тим доказом, який підтверджує вину суб`єкта, оскільки апелянтом не надано жодного доказу на спростування відомостей зазначених у ньому.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та не було вручено його копію, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було запрошено для ознайомлення з протоколом та його підписання листом з повідомленням, який останнім було отримано 20.07.2021 року, однак ОСОБА_1 у зазначений час не з`явився.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи (а.с.18), не подав до суду обґрунтовану та підтверджену належними доказами заяву про відкладення слухання справи.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Зокрема безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Амалтея» не відповідає жодній з ознак, наведених у абзаці 1 п.3 ст.14 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», а тому не має обов`язку оприлюднення фінансової звітності разом з аудиторським висновком, оскільки вказаним Законом прямо передбачено обов`язок такої звітності середніми підприємствами, до категорії яких входить і ТОВ «Амалтея», що не спростовано апелянтом.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які були б підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко