ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4441/20 Номер провадження 33/814/374/21Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем судового засідання Лимар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Жаги Е.Г. захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою, 21.12.2020 о 20 год 53 хв ОСОБА_1 в с. Хорошки Лубенського району, по вул. Садовій, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд якого на стан сп`яніння проводився за згодою водія в установленому законом порядку у КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської ради.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Жага Е.Г. захисник в інтересах ОСОБА_1 .

В поданій апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_1 у день зупинки алкоголь не вживав та не погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, мав можливість пройти медичний огляд у медичному закладі. Проте, із долученого відеозапису ні проходження медичного огляду на місці зупинки ні присутності двох свідків працівниками поліції не було виконано.

Звертає увагу, що згідно результатів медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою газового аналізатору у ОСОБА_1 встановлено концентрацію парів етанолу в повітрі, що ним видихався в кількості 0.46 проміле, що є менше показника, який може негативно вплинути на стан водія.

Також вказує на той факт, що в судовому засіданні районного суду було прийнято рішення про виклик та допит свідків працівників поліції які складали відповідні матеріали. Проте, наді особи не були допитані через їх неявку.

При цьому сторона захисту вважала за необхідне провести допит викликаних осіб, через те, що фактичні обставини справи та відеоматеріал не відповідають дійсності. Відеоматеріал не є логічними та свідчить про те, що на ньому не зафіксовані всі обставини справи.

Окрім того, захисник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та зазначає, що апеляційна скарга ним була подана вчасно 11.03.2021, що підтверджено відповідною квитанцією.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає здійсненню розгляду.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Жаги Е.Г. надійшла заява про здійснення розгляду без його участі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги та поданого клопотання про поновлення строку, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження встановлено, що захисником ОСОБА_2 апеляційну скаргу подано 14.03.2021, про що свідчить відбиток печатки поштового відділення на конверті, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Постановою апеляційного суду від 22.03.2021 апеляційну скаргу повернуто захиснику з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про поновлення пропущеного строку.

30.03.2021 захисник Жага Е.Г. звернувся повторно до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку.

До клопотання також додано чек, яким підтверджується, що апеляційна скарга подана саме 11.03.2021.

Враховуючи дану обставину, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущений з поважних причин та має бути поновлений.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів - протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2020 серії ААБ № 159233, пояснень ОСОБА_1 у протоколі про те, що він вживав 20.12.2020 до 01-00 год. спиртні напої, а 21.12.2020 був зупинений працівниками поліції, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської ради від 21.12.2020, акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21.12.2020, відповідно до якого на час першого вимірювання алкотесту о 22 год. 22 хв. у ОСОБА_1 було виявлено стан сп`яніння з показником 0,51 проміле, через 20 хв. показник становив 0,46 проміле, відеозаписом події, на які суд послався як на підтвердження свого переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

З переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за керування транспортним засобом без ввімкнутого світла фар в темну пору доби, та в працівників поліції виникли підозри щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Заборон, щодо проведення огляду на стан сп`яніння після зупинки транспортного засобу одразу в медичному закладі, Інструкція не містить, як не містить і вимог обов`язкової участі свідків при здійсненні огляду в медичному закладі.

Отже посилання захисника на відсутність свідків при здійснення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що вміст алкоголю в крові в кількості 0.46 проміле, є меншим ніж показник, який може негативно вплинути на стан водія, не беруться до уваги, оскільки диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено встановлення впливу наявного у особи, яка керує транспортним засобом, вмісту алкоголю в крові на його стан і можливість керування.

Дії, які визначені у вказаній нормі вимагають встановлення самого факту перебування особи в стані сп`яніння, а в даному випадку алкогольного, що відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з показником 0,46 проміле, що більш ніж в 2 рази перевищує норму, підпадає під дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заперечення захисника з приводу того, що в суді першої інстанції не були допитані свідки працівники поліції, які складали відповідні матеріали відносно ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки захисником не наведено, які саме показання вони можуть надати на спростування чи підтвердження вже наявних в справі доказів, які є достатніми для об`єктивного встановлення обставин у справі.

Крім цього слід звернути увагу, що показання працівників поліції не мають вирішального значення та мають враховуватися лише в сукупності з іншими доказами, оскільки такі показання не можуть вважатися самостійним належним та допустимим доказом з огляду на те, що дані особи можуть бути заінтересовані у результаті розгляду справи.

Враховуючи викладене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Жаги Е.Г. захисника в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Жаги Е.Г. захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан