Справа № 161/4778/21
Провадження № 3/161/2173/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 березня 2021 року серії БД №319673, ОСОБА_1 10 березня 2021 року о 12 год. 59 хв. у м. Луцьку по пр. Волі, 4, керував автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат позитивний 0,82 проміле (тест №1839). Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час судового розгляду (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та вказав, що поліцейським йому не було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, санкцію адміністративного правопорушення, порядок проходження огляду та можливість його проходження в закладі охорони здоров`я.

Таку позицію ОСОБА_1 підтримав в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) і його захисник адвокат Коржук І.О., який додатково клопотав перед судом закрити провадження у справі у зв`язку із скасуванням нормативно-правового акту, який встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя відхиляє це клопотання, оскільки, підпунктом 1 пункту 177 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IX (Голос України від 03.07.2020 № 110), який, відповідно до ч.5 ст.94 Конституції України, набрав чинності 03 липня 2020 року, виключено підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Відомості Верховної Ради України, 2019 р., № 17, ст. 71), яким, зокрема вносилися зміни до ст.130 КУпАП.

Це означає, що з 03 липня 2020 року ч.1 ст.130 КУпАП діє у редакції, що діяла до 01 липня 2020 року, вказане правопорушення продовжує бути адміністративним, а сам текст цієї норми діє в такій редакції:

«Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.».

Також захисником було заявлено клопотання про виклик свідків та поліцейських, які складали адміністративні матеріали.

Однак, під час останнього судового засідання 02 червня 2021 року захисник просив суддю не розглядати ці клопотання та не викликати свідків.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши наявний у справі відеозапис, суддя дійшов наступного висновку.

На переконання судді винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення з поясненням ОСОБА_2 про визнання вини;

2) довідкою УПП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія;

3) чеком приладу драгер з показами алкоголю у крові 0,82 проміле;

4) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з відміткою ОСОБА_1 про згоду з його результатами;

5) письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

6) відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксований хід огляду ОСОБА_1 , його первинні пояснення поліцейським.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що йому не роз`яснювалася санкція ч.1 ст.130 КУпАП, можливість проходити огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, його процесуальні права та обов`язки, оскільки вказане спростовується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких чітко зафіксоване роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, можливість проведення огляду у закладі охорони здоров`я, на чому він не наполягав, порядок надання пояснень по суті правопорушення, а також санкція за відповідне правопорушення.

До того ж, чинним законодавством, зокрема ч.3 ст.256 КУпАП передбачено обов`язок поліцейського роз`яснити лише права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, а не санкції статей особливої частини КУпАП, а також положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Крім того, ч.2 ст.68 Конституції України визначено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Тобто, незнання ОСОБА_1 правових наслідків керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не звільняє його від юридичної відповідальності за ці дії.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують правопорушення суддя не вбачає.

Суддя не знаходить підстав для застосування положень ст.21 або ст.22 КУпАП, оскільки правопорушення передбачене ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 454,00 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 20 400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк