Справа № 490/53/21
Провадження № 33/812/125/21
ПОСТАНОВА
Іменем України

17 травня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Данилової О.О.,
із секретарем Богуславською О.М.,
за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Баженова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Баженова Дмитра Вікторовича на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 лютого 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,
У С Т А Н О В И В:
Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 10 200 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Баженов Д.В. просив скасувати постанову від 26 лютого 2021 року та закрити провадження у справі. Апелянт посилався на недоведеність належними доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема, факту керування транспортним засобом, підстав для його зупинки, наявність ознак наркотичного сп`яніння та відмови у проходженні огляду. Час складення патрульним поліцейським протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає часу здійснення відеозапису. Від керування транспортом порушник ОСОБА_1 не відсторонювався. Крім того, суд належно не повідомив порушника про час та місце розгляду справи, розглянув справу у його відсутності, чим порушив право на захист.
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом статтей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративні правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про це правопорушення.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Правила дорожнього руху (далі Правила) забороняють водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.9).
Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану наркотичного сп`яніння.
Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, склад адміністративного правопорушення утворює, зокрема, керування транспортним засобом особою у стані наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками, зокрема, наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункти 3,4 розділу 1 Інструкції №1452)
Відповідно до правил пункту 12 розділу ІІ Інструкції №1452, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).
Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, утворює сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками, зокрема. наркотичного сп`яніння, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Судом встановлено, що 5 грудня 2020 року біля 9 год. 40 хв. патрульним поліцейським був зупинений автомобіль марки ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Очаківській біля будинку 1-б у м. Миколаєві.
Того ж числа о 9 год. 55 хв. на місці зупинки складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №407448 (далі Протокол), в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 2101, д.р.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме не природно бліде обличчя, зіниці ока не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил, що передбачає відповідність за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.1).
Протокол підписаний особисто ОСОБА_1 , який зазначив, що пояснення надасть у суді.
Протокол підписаний також особою, яка його складала - поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Миколаївській області сержантом поліції Вікентьєвим С.М. та свідками.
На місці складено направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с.2).
Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 письмово підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі (а.с.3,4).
До Протоколу долучено відео-зйомку подій 5 грудня 2020 року - відеозапис з нагрудного реєстратора патрульного (а.с.6, 35 конверт).
З відеозапису (файл ) вбачається, що патрульний поліцейський пропонував ОСОБА_1 у присутності свідків пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі, на що останній відповів однозначною відмовою. Зйомкою зафіксовано автомобіль марки ВАЗ 2101, яким керував порушник.
З відеозапису (файл 816000014) вбачається, що патрульний поліцейський оголосив ОСОБА_1 зміст складеного Протоколу, роз`яснив права та пропонував надати пояснення та підписати документ.
При цьому ОСОБА_1 , будучи присутнім при здійсненні відео-зйомки, жодних зауважень щодо факту складення та змісту Протоколу не виказував, та обставини, що викладені у Протоколі, в тому числі факт керування автомобілем та наявність ознак наркотичного сп`яніння, не заперечував.
Посилання апелянта на те, що відеозапис не містить інформації про факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , також не може бути підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки ці обставини встановлюються на підставі оцінки наданих доказів у їх сукупності.
Факт керування автомобілем засвідчено особисто ОСОБА_1 власноручним підписом у Протоколі без будь-яких зауважень, що також підтверджено відеозаписом (файл 816000014).
Крім того, з наданого апеляційному суду відеозапису (файл 2_27483536) вбачається, що безпосередньо після зупинки автомобіля марки ВАЗ 2101 зі сторони сидіння водія вийшов чоловік, який згодом приймав участь при складанні Протоколу.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом на момент його зупинки працівниками патрульної поліції.
Доведеним належними та достатніми доказами є і факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я. Такими доказами, як зазначено вище, є Протокол, підписаний порушником без зауважень; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відеозапис з нагрудного реєстратора патрульного поліцейського. Жодної неузгодженості та суперечності ці докази не містять.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що ОСОБА_1 пропонували пройти не огляд, а тест на стан наркотичного сп`яніння. Проте, вживання іншого терміну «тест», який означає «випробування», «перевірку» не спотворює зміст цієї вимоги, яка відповідає обов`язку водіїв транспортних засобів, передбаченого пунктом 2.5 Правил, та відома особам, які мають права на керування транспортними засобами.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 посилався на те, що він був згоден пройти медичний огляд, пропонував проїхати до відповідного закладу, але працівники патрульної поліції його самі відмовили.
Проте такі твердження ОСОБА_1 не тільки не підтверджені жодними доказами, але й повністю спростовуються змістом складених на місці зупинки документів, які він підписав без будь-яких зауважень, а також поясненнями свідків.
Не можна вважати переконливими і посилання апелянта на недоведеність стану наркотичного сп`яніння порушника як підставу для звільнення від адміністративної відповідальності.
Так, за змістом частини 1 статті 266 КУпАП та пункту 2 Інструкції №1452 для проведення огляду водія на стан сп`яніння достатнім є наявність ознак, що притаманні стану наркотичного сп`яніння. Зміст зазначеної норми свідчить, що достатньою підставою для проведення огляду є обґрунтована підозра поліцейського у керуванні автомобілем особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння.
Наявність таких ознак у ОСОБА_1 зазначена у направленні на огляд, Протоколі та письмових поясненнях свідків. При цьому ОСОБА_1 , підписавши Протокол, в якому вказані ознаки наркотичного сп`яніння, не заперечував оцінку поліцейськими його стану на місці зупинки.
Обов`язок водія виконати вимогу поліцейського пройти медичний огляд щодо стану сп`яніння, передбачений пунктом 2.5 Правил, також не пов`язаний з доведеністю такого сп`яніння або його ознак.
Водночас будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі ( Рішення ЄСПЛ від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).
Суд не може прийняти до уваги і доводи захисника про те, що органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не доведено наявність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
З пояснень поліцейського взводу №1 роти №2 батальону №2 УПП в Миколаївській області сержанта поліції Вікент`єва С.М., які він дав в апеляційному суді, вбачається, що причиною зупинки транспорту було службове орієнтування щодо розшуку автомобіля марки ВАЗ 2101 бежевого кольору (файли 05_179763, НОМЕР_3 , а.с. 63), що відповідає повноваженням працівників поліції за статтею 35 Закону «Про національну поліцію».
Апеляційний суд не вбачає суперечностей і у визначенні часу складання Протоколу. Час, зафіксований відеозаписом (а.с.35), та час складання Протоколу (а.с.1) мають розбіжність у декілька секунд.
Безпідставним є і посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, що, на думку захисника, спростовує факт перебування у стані наркотичного сп`яніння.
У Протоколі зазначено, що транспортний засіб залишено на місці зупинки, а відеозапис (файл 816000014) свідчить, що цей запис був внесений до Протоколу на час його підписання особисто ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним як факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , так і факт відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку в присутності двох свідків, що є порушенням вимог пункту 2.5 Правил та підставою адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Разом з тим, при ухваленні постанови суд першої інстанції допустився помилки, яка підлягає виправленню.
Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду був факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідного огляду, про щодо зазначено у Протоколі. Судом досліджувались докази стосовно саме цього факту.
В мотивувальній частині постанови наведено зміст пункту 2.5 Правил, який зобов`язує водіїв пройти такий огляд на вимогу патрульного поліцейського та дана оцінка доказам щодо невиконання ОСОБА_1 цього обов`язку.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані судом за частиною 1 статті 130 КУпАП та обране стягнення, яке передбачено санкцією цієї норми.
Проте, вірно визначивши склад адміністративного правопорушення, його кваліфікацію та вид і розмір стягнення, суд помилково зазначив, що ним встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Оцінивши вищевикладені обставини у їх сукупності, апеляційний суд вважає таку суперечність технічною помилкою, яка не вплинула на правильність висновку суду про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та не порушила його права.
Відповідно до повноважень апеляційного суду за пунктом 4 частини 8 статті 294 КУпАП, постанова судді місцевого суду підлягає зміні з виключенням з мотивувальної частини постанови помилкового висновку.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Баженова Дмитра Вікторовича залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 лютого 2021 року змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови висновок про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Вважати встановленим факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, викладених в мотивувальній частині постанови.
В іншій частині постанову судді місцевого суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду О.О. Данилова