Справа № 729/197/21
3/729/109/21 р.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2021 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарки Жиглій М.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Фурсія С.О., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Донецьк, жителя АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, командир відділення 5-ДПРЧ ДСНС України у м.Києві, раніше до адмінвідповідальності не притягувався, рнокпп НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 23.02.2021 він не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні. Коли автомобіль застряг в снігу по вул. Вокзальній в с. Кобижча, водій транспортного засобу пішов шукати інший транспорт, а він залишився. В подальшому прибули працівники поліції та пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, однак він відмовився у зв`язку з тим, що транспортним засобом не керував. Після цього було складено протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП, якими призначене покарання у виді штрафів по 425 грн. Призначені штрафи він сплатив. Також вказав, що дії працівників поліції він не оскаржував.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 23.02.2021 в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, внаслідок чого було складено протокол про адмінправопорушення та відібрані письмові пояснення, правильність яких він засвідчив своїм підписом.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що вдень 23.02.2021 він керував транспортним засобом та відвозив ОСОБА_1 в с. Кобижча Бобровицького району. В той вечір ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а він керував транспортним засобом. Під час руху по вул. Вокзальній автомобіль з`їхав в замет, а тому він покинув транспортний засіб та пішов шукати допомогу. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що до нього прибули працівники поліції. Після повернення на місце зупинки він бачив як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, написав розписку про те, що зобов`язується доставити автомобіль за місцем проживання ОСОБА_1 до його повного витверезіння, а також підписав відібрані письмові пояснення та протокол.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що товаришує з ОСОБА_1 та 23.02.2021 бачила як до його автомобіля під`їздив екіпаж поліції та було складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому пояснила, що зі слів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності їй відомо, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а перебував на пасажирському сидінні.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши і оцінивши докази, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу вищевказаної правової норми.
У відповідності до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
В п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Твердження ОСОБА_1 відносно того, що він не керував автомобілем, а тільки перебував в ньому на пасажирському сидінні не знайшли свого підтвердження під час розгляду протоколу та спростовані поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема відеозаписом з камери поліцейського, дослідженим в судовому засіданні, з якого видно, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, двигун якого було увімкнено. Після того як він побачив поліцейських - перемкнув світло фар та, не відчиняючи двері транспортного засобу, пересів на пасажирське сидіння.
Згідно положень ст. 277 КУпАП про адміністративні правопорушення, як свідок може бути викликана кожна особа, про яку є данні, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу, у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитись у зазначений час, дати правдиві пояснення.
Посилання захисника на те, що покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути взяті до уваги не заслувують на увагу, так як поліцейські були очевидцями тих подій, які безпосередньо відбувалися 23.02.2021.
Крім того, інспектор поліції, уповноважений на складання протоколу про адміністративні правопорушення, складає його як службова особа, яка спостерігала це правопорушення і не може скласти протокол зі слів інших осіб, не прибувши на місце та не переконавшись в дійсності тих подій, що відбулися.
При цьому, інспектор поліції може бути допитаний у судовому засіданні з приводу фактичних обставин, встановлених під час оформлення ним матеріалів, або ж надати пояснення з приводу фактів, що викликають заперечення.
У даному випадку, поліцейські були допитані у судовому засіданні, захисник ставив їм запитання, а суд оцінивши їх покази у сукупності з іншими наявними доказами у матеріалах справи та вважає їх правдивими.
Покази допитаних свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю узгоджуються між собою, а також підтверджуються відеозаписом, переглянутим в судовому засіданні та показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , згідно яких останні підтвердили, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому у суду відсутні підстави для сумніву у їх правдивості.
Той факт, що письмові пояснення свідків є ідентичними за змістом та написані шаблонними фразами не свідчить про те, що вони не відповідають дійсності. Дійсно, пояснення свідків містяться на офіційних та стандартних бланках, викладені з використанням юридичних термінів. Однак, правильність суті викладеного підтверджена власноручними записами свідків «пояснення записано вірно, мною прочитано» та засвідчено підписами, а також їх поясненнями, наданими в судовому засіданні.
Використання заготовленого бланку, поряд з рукописним текстом відповідає справжньому перебігу подій, коли протокол і пояснення складалися на вулиці.
Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_6 відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 23.02.2021, оскільки вона товаришує з особою, яка притягується до адмінвідповідальності та зацікавлена в тому щоб ОСОБА_1 уникнув відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Окрім цього, свідок ОСОБА_6 не була безпосереднім очевидцем події, про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем їй відомо лише з його слів.
Суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_5 , будучи присутнім при складенні протоколу про адмінправопорушення та відібранні письмових пояснень та розписки про те, що він зобов`язується доставити транспортний засіб за місцем проживання ОСОБА_1 до його повного витверезіння засвідчив правильність та правдивість викладеного своїм підписом. Жодних зауважень з його боку не надходило. Також даний свідок не стверджував, що після залишення ОСОБА_1 в автомобілі останній не керував транспортним засобом, намагаючись виїхати із замету.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується в тому числі і постановами про накладення штрафів за керування транспортним засобом без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та без посвідчення водія за ч.1 ст. 126 КУпАП, які ним не оскаржені та згідно яких останній сплатив штрафи, про що особисто підтвердив в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Тому суд дослідивши вищезазначені докази вважає їх допустимими, належними та достатніми відповідно до вищевказаної правової норми.
Враховуючи вищезазначені докази, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а також про можливість застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
При цьому, застосуванню підлягає санкція ч.1 ст. 130 КУпАП, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення згідно вимог ст. 8 КУпАП, якою передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, тобто на 23.02.2021 і не підлягає застосуванню Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021.
Оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, то відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір стягненню з останнього підлягає судовий збір на користь держави в сумі 454 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 130, 283,284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко