Справа № 212/2608/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чорний І.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ;

у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 116663, складеного 21 березня 2021 року, ОСОБА_1 21 березня 2021 року о 02 год. 49 хв. біля буд. 121 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі, керував транспортним засобом "ВАЗ 2108", номерний знак " НОМЕР_1 ", на вимогу про зупинку транспортного засобу поліцейським, яка була подана за допомогою увімкнення спеціального звукового сигналу, не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.9 б, 2.4 ПДР України.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, однак останній з невідомих причин не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про дату судового засідання, однак він для участі у судовому засіданні до суду не з`явився, суд прийшов до висновку про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 116663, складеного 21 березня 2021 року, рапортом, відеозаписом з відеореєстраторів та іншими матеріалами справи.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши справу про адміністративне правопорушення вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП доведена, тому адміністративне стягнення має бути застосоване з урахуванням ступеня суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставин пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 279, 280, ч. 1 ст. 122-2 кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.122-2 КУпАП та накласти на нього штраф у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сто п`ятдесят три гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні в дохід держави, (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код за Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: І. Я. Чорний