Код суду 233 № 233/5043/21
П О С Т А Н О В А

10 листопада 2021 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А. І.,розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із ГУ ДПС у Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який обіймає посаду директора ТОВ «Вейт-ЛТД», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснені права згідно зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2021 року за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Вейт-ЛТД», встановлено в діях директора ТОВ «Вейт-ЛТД» ОСОБА_1 неутримання та неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, а саме: надання Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2017 року, 1 квартал 2018 року, 2 квартал 2018 року, 3 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року, 2 квартал 2019 року, 3 квартал 2019 року, 4 квартал 2019 року, 1 квартал 2020 року з недостовірними даними, не утримання та не сплати (не перерахування) податку на доходи фізичних осіб у сумі 540,00 грн. за січень 2018 року, несвоєчасного перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 30044,48 грн. за перевірений період з виплаченої заробітної плати та з виплачених дивідендів, а саме: листопад 2018 року в сумі 13994,48 грн. грудень 2018 року в сумі 10700.00 грн. січень 2019 року в сумі 5350,00 грн., чим порушено підпункт 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, абзац 2 пункту 57.1 статті 57, пункт 164.1 пункту 164.2 статті 164, підпункт 168.1.1, пункту 168.1 статті 168, абзац «а», «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував факт допущеного порушення за обставин викладених у протоколі. Пояснив, що порушення вчинив неумисно внаслідок великого документообігу та карантинних заходів. Також, зазначив, що останне з зазначених в протоколі порушень мало місце більш ніж півтора роки тому, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи (протокол про адміністративне правопорушення №573/05-99-07-21 від 20 жовтня 2021 року; копію акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Вейт-ЛТД» №12333/05-99-07-14 від 20.10.2021; копію наказу по підприємству ТОВ «Вейт-ЛТД» №1 від 17.01.1995; копію плану документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Вейт-ЛТД», тощо), приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частина 2 статті 38 КУпАП передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Отже, статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. У цих випадках, згідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, тобто зазначений строк ніким продовжений бути не може, будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припиненими.

За правилами ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, для більшості правопорушень точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення.

При тривалому правопорушенні початок перебігу строку давності визначається по-іншому, точкою відліку тут є момент виявлення проступку.

Із доктринального тлумачення норм ст. ст. 9, 38 КПК України випливає, що триваюче правопорушення вчинюється протягом біль-менш тривалого часу і характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, в тому числі, тривалим безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Вважається, що триваючі правопорушення припиняються у разі виявлення факту цих правопорушень компетентним органом при проведенні перевірок, в тому числі, при виявленні таких проступків, як відсутність обліку доходів та витрат щодо яких встановлена обов`язкова форма обліку, бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його із порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інші правопорушення, встановити які можливо лише під час проведення документальної перевірки на підставі первинних документів.

До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер і не є триваючими, відносяться такі проступки, як несвоєчасна подача декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджету та державних цільових фондів тощо. Днем вчинення таких правопорушень є дата порушення граничного строку подачі декларації, про доходи до фіскального органу, порушення граничного строку подачі до закладу банків платіжних документів про оплату податків, зборів тощо.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, абзацу 2 пункту 57.1 статті 57, пункту 164.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, пункту 168.1 статті 168, абзацу «а», «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, яке виразилося у неутриманні та неперерахуванні до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, а саме: надання Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2017 року, 1 квартал 2018 року, 2 квартал 2018 року, 3 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року, 2 квартал 2019 року, 3 квартал 2019 року, 4 квартал 2019 року, 1 квартал 2020 року з недостовірними даними, не утримання та не сплати (не перерахування) податку на доходи фізичних осіб у сумі 540,00 грн. за січень 2018 року, несвоєчасного перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 30044,48 грн. за перевірений період з виплаченої заробітної плати та з виплачених дивідендів, а саме: листопад 2018 року в сумі 13994,48 грн. грудень 2018 року в сумі 10700.00 грн., січень 2019 року в сумі 5350,00 грн.

Відповідно до акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Вейт-ЛТД» №12333/05-99-07-14 від 20.10.2021 вказаний у протоколі факт неутримання та неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян виявлено фіскальним органом 20 жовтня 2021 року.

Отже, ураховуючи вищенаведені норми та положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, їх доктринальне тлумачення, приходжу до висновку, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не є триваючим, оскільки останньому інкримінується неутримання та неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, неповідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, а саме: надання Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2017 року, 1 квартал 2018 року, 2 квартал 2018 року, 3 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року, 2 квартал 2019 року, 3 квартал 2019 року, 4 квартал 2019 року, 1 квартал 2020 року з недостовірними даними, не утримання та не сплати (не перерахування) податку на доходи фізичних осіб у сумі 540,00 грн. за січень 2018 року, несвоєчасного перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 30044,48 грн. за перевірений період з виплаченої заробітної плати та з виплачених дивідендів, а саме: листопад 2018 року в сумі 13994,48 грн., грудень 2018 року в сумі 10700.00 грн., січень 2019 року в сумі 5350,00 грн., що не є безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, яке було припинено шляхом виявлення цього факту компетентним органом при проведенні відповідної перевірки, а відтак, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, є день його вчинення, а саме дата порушення граничного строку подання відповідного платіжного доручення.

Таким чином, як на час складання посадовою особою фіскальної служби протоколу про адміністративне правопорушення - 20 жовтня 2021 року, так і на час розгляду вказаної справи, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення сплили, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, не встановлюється, так як провадження по вказаній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247 п.7, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області за ч.1 ст. 163-4 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя А.І.Міросєді