Справа № 629/5650/21
Номер провадження 3/629/1234/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Жмуд Н.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Панютине, Лозівського району, Харківської області, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 видане виконкомом Панютинської селищної ради Лозівського району Харківської області 01 лютого 1999 року, 18.09.2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 гривень та за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18 вересня 2021 року о 20-45 годині, в с. Смирнівка по вул. Миру, 10, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Розгляд справи було призначено судом на 21.10.2021року.

У судові засіданні на 01.11.2021 року та 11.11.2021 року, ОСОБА_1 будучи повідомленим судом про день,час та місце слухання справи, про що свідчать наявні матеріали справи (а.с.№34, 36,37) не з`явився до суду для розгляду вказаного матеріалу і не повідомив суд при причини своєї неявки. Від ОСОБА_1 , до суду не подано жодної заяви чи клопотання з приводу розгляду даної справи чи щодо відкладення її розгляду.

За таких підстав, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати даний матеріал у відсутність ОСОБА_2 на підставі доказів, наявних у ньому. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. В свою чергу, допустимість означає, що як докази можуть бути використані тільки ті відомості, які були отримані з додержанням вимог адміністративно- процесуального законодавства. Ці вимогим зводяться до такого: докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами й органами; докази мають бути отримані в порядку, передбаченому законом, тобто тими способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі одержання відомостей мають бути виконані приписи закону, що визначають порядок здійснення конкретних дій; докази мають бути зафіксовані належним чином, відповідно до вимог законодавства

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа почав рух за кермом транспортного засобу.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.5.ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності серії ААБ №255356 від 18.09.2021 року, з яким правопорушник був ознайомлений, шляхом зачитування в голос та який останнім не оскаржувався (а.с.№1); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.№2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу Драгер на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.№3); копією постанов про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 410908 від 18.09. 2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень )(а.с.№10) та серії БАВ №410996 від 18.09.2021 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень (а.с.№12); даними відеозапису, що міститься на оптичному диску в матеріалах справи, де на одному із відеофайлів ОСОБА_1 на запитання працівника поліції пояснив, що зупинився, так як відмовив генератор, і він не міг продовжити рух, тому автомобіль і рухвся заднім ходом, котившись зі схилу (а.с.№26). Отже на час події ОСОБА_1 перебував за кермом та керував транспортним засобом.

Згідно довідок заступника начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 20.09.2021 року, ОСОБА_1 в період з 18.09.2020 року по 18.09.2021 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався (а.с.№14). Автомобіль марки ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_2 , синього кольору, яким 18.09.2021 року керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_5 , згідно копії свідоцтва про реєстрацію (а.с.с№15).

З листа територіального сервісного центру №6348 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області від 25.09.2021 року № 31/20/8-476 вбачається, що згідно єдиного Державного реєстру (НАІС) МВС України та наявних баз даних ТСЦ №6348 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.№17).

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП не встановлено, строки притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, яке є грубим порушенням ПДР України, що свідчить про явно зневажливе ставлення порушника до правил користування спеціальним правом, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного правопорушення, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП України суд покладає на ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 454 гривень.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Керуючись п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 24, ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч 1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (ГУК Харківськ обл./Харківобл/21081300, , Казначейство України (ел. адм. подат.), UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 454 гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя Наталя ЖМУД