Справа № 308/2202/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
03.11.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці ДМС України Зубенка І. І., захисниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатки Суязової Г. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Суязова Г. В. в інтересах ОСОБА_1 ,
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2020 року
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , механік італійського підприємства «Monolith Italia Nord SRL.» ( Via B.De Falco No.16, Napoli cap. НОМЕР_1 ),
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 30 085,23 грн., з конфіскацією на користь держави вантажу, а саме: «навантажувач самохідний Jungheinrich моделі ЕJC 112, серійний № 90203160», 2006 року виготовлення, бувший у використанні.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 480,40 грн..
В апеляційній скарзі адвокатка Суязова Г. В. вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною. Посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_5 не є керівником фірм відправника чи отримувача, перевезення товару не здійснював, документи, які подаються митному органу, не складав, а також не є відповідальною особою, що свідчить про те, що він не є суб`єктом передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил. Стверджує, що матеріали справи не містять жодних відомостей, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 483 МК України адміністративного правопорушення. Разом із тим, зазначає, що митним органом не доведено, що ОСОБА_1 є декларантом і що саме ним подано документи, які містять недостовірні дані, що в свою чергу свідчить про недоведеність об`єктивної сторони в діях ОСОБА_1 .. При цьому, вказує на те, що з листа італійського підприємства вбачається, що механіком ОСОБА_7 помилково завантажено не той штабелем, і жодним чином не вказується на те, що саме ОСОБА_5 вносив будь-які відомості в документи, які подавались митному органу для митного оформлення. Разом із тим, звертає увагу на те, що ні відповідно до контракту, ні відповідно до посадових обов`язків механіка, ОСОБА_1 не є уповноваженою особою від імені власника на оформлення документів та не здійснює таке оформлення. Також посилається на те, що листи від компанії «Monolith Italia Nord SRL.» про виправлення описки в документах, які надсилались митному органу ще до складання протоколу, свідчать і про відсутність суб`єктивної сторони прямого умислу на порушення митних правил. Крім того, вказує на те, що ОСОБА_5 не був присутнім під час розгляду справи, копію оскаржуваної постанови не отримував, а дізнався про її зміст з Єдиного державного реєстру судових рішень, що в свою чергу свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження у справі закрити, повернувши вилучений відповідно до протоколу про ПМП товар власнику або уповноваженій ним особі, для здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.
Заслухавши пояснення захисниці ОСОБА_1 адвокатки Суязової Г. В., яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, представника Закарпатської митниці ДМС Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 , неявка якого, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: ОСОБА_5 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; у розгляді справи брала участь його захисниця - адвокатка Суязова Г. В., яка не заперечувала щодо розгляду справи без участі її довірителя.
З оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_5 чи його представник не брали участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, матеріали справи не містять достовірних відомостей про те, що ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_9 чи направлення йому копії оскаржуваної постанови, що в свою чергу свідчить про те, що доводи клопотання адвокатки Суязової Г. В. про те, що про зміст оскаржуваної постанови ОСОБА_5 дізнався в Єдиному державному реєстрі судових рішень, - не спростовані й заслуговують на увагу.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_10 та його захисниці адвокатці Суязовій Г. В. своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_8 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а відтак строк поновлюється.
Вирішуючи питання про те, чи доведена вина ОСОБА_8 у діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування (моделі, серійного номеру) та вартості товару, і чи необхідно на нього накладати адміністративне стягнення, апеляційний суд виходить із наступного.
Порушенням митних правил, згідно зі ст. 458 МК України, є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим із необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).
Порушенням митних правил, за яке передбачено адміністративну відповідальність у ч. 1 ст. 483 МК України, визнаються переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та /або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Санкція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає накладення безальтернативного стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил із конфіскацією цих товарів.
З викладених в апеляційній скарзі доводів та наданих у судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи захисницею ОСОБА_8 адвокаткою Суязовою Г. В. пояснень вбачається, що дані листа італійського підприємства свідчать про те, що механіком ОСОБА_7 помилково завантажено не той штабелер.
Так, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, пояснення адвокатки Суязової Г. В., фактичні обставини події та наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_8 наявний склад передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення.
Факт вчинення посадовою особою італійського підприємства «Monolith Italia Nord SRL.» механіком ОСОБА_9 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування (моделі, серійного номеру) та вартості товару - підтверджується протоколом про порушення митних правил (а. с. 1-4), відповіддю італійського підприємства «Monolith Italia Nord SRL.» (а. с. 8), копією CMR № 615827 від 29.01.2020 (а. с. 13), інвойсу № 1 від 28.01.2020 (а. с. 14), інвойсу № 2 від 29.01.2020 (а. с. 15), пакувального листа від 30.01.2020 (а. с. 16), витягом МД ЕЕ № UA209000/2020/904462 від 31.01.2020 (а. с. 17-18), актом проведення митного огляду від 02.02.2020 (а. с. 21-22), доповідною запискою головного державного інспектора відділу ОР № 1 УЗПКБ та ПМПВ Пушавера В. від 06.02.2020 (а. с. 38-39), висновком експерта від 06.02.2020 № 159/02/20 (а. с. 24-37).
Тому, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє.
При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не є керівником фірм відправника чи отримувача, перевезення товару не здійснював, документи, які подаються митному органу, не складав, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_8 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, а також не свідчать про те, що ОСОБА_5 не є суб`єктом передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення, оскільки матеріалами справи підтверджено, що саме ОСОБА_5 помилково завантажив не той товар.
Із цих підстав, як такі, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_8 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є декларантом і не подавав митному органу документи, які містять недостовірні дані.
Разом із тим, як такі, що жодним чином не спростовують доведеність вини ОСОБА_8 у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та не свідчать про відсутність у його діях складу цього правопорушення, апеляційний суд визнає і інші доводи апеляційної скарги, зокрема про те, що: механіком ОСОБА_7 помилково завантажено не той штабелер і він не вносив будь-які відомості в документи, які подавались митному органу для митного оформлення; ОСОБА_1 не є уповноваженою особою від імені власника на оформлення документів та не здійснює таке оформлення; листи від компанії «Monolith Italia Nord SRL.» про виправлення описки в документах, які надсилались митному органу ще до складання протоколу, свідчать і про відсутність суб`єктивної сторони прямого умислу на порушення митних правил.
Разом із тим, даних про те, що дії ОСОБА_8 призвели чи могли призвести до несплати або недоплати мита, у справі немає, що у свою чергу свідчить про відсутність будь-яких заподіяних державі збитків. Під час розгляду справи апеляційним судом представник митного органу Зубенко І. І. підтвердив, що діями ОСОБА_8 державі будь-які збитки заподіяні не були, у тому числі не потягти за собою несплату або недоплату мита чи митних або інших платежів.
За таких обставин, допущена помилка при завантаженні механіком ОСОБА_9 товару дає обгрунтовані підстави для того, щоб визнати не спростованими надані в апеляційному суді адвокаткою ОСОБА_11 пояснення, а тому і неможливим відкинути їх тільки як спосіб захисту з наміром уникнути відповідальності.
Так, у ході апеляційного розгляду встановлено, що механіком ОСОБА_9 допущено помилку при завантаженні товару, а саме завантажено штабелем іншої моделі та з іншим серійним номером.
При цьому, в матеріалах справи немає відомостей про те, що протягом одного місяця ОСОБА_5 вже допускав помилки, які призводили до порушення митних правил.
Також у матеріалах справи відсутні відомості про те, що дії ОСОБА_8 призвели чи могли призвести до несплати або недоплати мита, тобто будь-які збитки Україні не заподіяні.
Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги те, що суворість безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у даному конкретному випадку явно не відповідає характеру вчинених ОСОБА_9 діянь.
Тому, із урахуванням наведеного вище, у тому числі й доводів апеляційної скарги, порушення ОСОБА_9 митних правил, апеляційний суд визнає малозначним і вважає можливим звільнити ОСОБА_8 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокатці Суязовій Г. В. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подала захисниця ОСОБА_1 адвкатка Суязова Г. В., - задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_8 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження, а провадження в справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан