Справа № 502/534/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О. А.

розглянувши адміністративну справу,

яка надійшла від Відділення поліції № 1

Білгород-Дністровського районного відділу поліції

Головного управління Національної поліції в Одеській області

про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

14.04.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області від Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу серії ОБ № 096563 від 16.03.2021 року, складеного інспектором СРПП відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції Унгурян Сергієм Юрійовичем встановлено, що 16.03.2021 року о 19 годині 15 хвилин в с. Зоря Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Іveco Trakker», державний номер « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.04.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла заява від захисника особи, яка притягається до адміністративної допомоги адвоката Бурлаченка Д.В., за змістом якої зазначено, що 16.03.2021 року приблизно о 19:15 ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем «IVECO TRAKKER», державний номер « НОМЕР_2 » по вулиці Троїцька в с. Зоря Білгород-Дністровського району Одеської області, але спиртних напоїв він за довго до цього не вживав і в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Під час проїзду перехрестя він рухався по правій частині дороги в своєму напрямку, коли позаду водій поліцейського автомобіля зупинив його проблисковим маячком на поліцейському автомобілі (що чітко видно на відеозапису регістратора поліцейських, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2021 року). Зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 була здійснена з порушенням вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», якою визначено підстави зупинення транспортного засобу та вимог ПДР, які діяли станом на 16.03.2021 року, оскільки таких підстав не було і поліцейськими не було з ними ознайомлено ОСОБА_1 . Навпаки, поліцейські пояснили, що причиною зупинки стало водіння автомобіля ОСОБА_1 нібито по всі дорозі, однак це спростовується долученим до справи відеозаписом, де чітко видно, що автомобіль «IVECO TRAKKER», державний номер « НОМЕР_2 » рухався в дозволеній правій частині дороги без перетинання роздільної полоси. Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції зажадали від нього, щоб він надав документи, які надають право керувати транспортним за засобом, що він без заперечень зробив. На питання поліцейських стосовно вживання спиртних напоїв, ОСОБА_1 відповів, що вживав спиртні напої, але в якій кількості, які саме спиртні напої і головне коли саме вживав (скільки минуло часу з моменту вживання) працівниками поліції не встановлювалось. Таким чином, не встановлено, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Захисник вважає, що з боку працівників поліції було упереджене ставлення до ОСОБА_1 , оскільки жодних доказів керування ним транспортним засобом саме в стані алкогольного сп`яніння відповідно до вимог ст. 251 КУпАП не наведено. Також в наданій заяві вказано, що оскільки ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то капітан поліції ОСОБА_2 , склав відносно нього Протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, нібито, з підстав, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку. Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника поліції пройти огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння спеціальним технічним приладом. Цю обставину не заперечує і сам ОСОБА_1 . Відмовляючись пройти огляд на стан сп`яніння в місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 ще не вчиняє адміністративного правопорушення. А от відмова від огляду у закладі охорони здоров`я вже є окремим адміністративним правопорушенням з відповідними наслідками. Але саме відмови від огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не зробив. На долученому відеозапису з нагрудної камери поліцейського такої відмови від ОСОБА_1 не було, а була тільки відмова пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, використовуючи спеціальні технічні засоби.

Також в заяві вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Але в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.03.2021 року такі свідки не вказані, а засвідчено тільки що ОСОБА_1 відмовився від підпису. Згідно п. 2-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 4. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. 5. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення, згідно із законом до відповідальності. Однак, поліцейським за результатами огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не складено акт, як того вимагає п. 5 Порядку і, відповідно, його не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, працівник поліції зобов`язаний був вказати про це у відповідному акті, а далі повинен був забезпечити його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, для встановлення стану сп`яніння, а у разі відмови водія пройти медичний огляд у медзакладі, - скласти відповідний протокол. Докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення на такий огляд до медичного закладу, у справі відсутні. Працівниками поліції порушені вимоги, визначені «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Протокол про адміністративне правопорушення і пояснення ОСОБА_1 самостійно не писав, через темну пору часу в момент складення матеріалів не прочитав їх, а тільки поставив свої підписи, вважаючи, що вина не доведена і матеріали розглядатись не будуть. Окрім того, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП і з перелічених вище інструкцій і порядків, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 096563 від 16.03.2021 року не є належним доказом. Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського не підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в момент зупинення транспортного засобу працівниками поліції та не підтверджує відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Інших доказів до матеріалів справи не долучено. З огляду на все вищевикладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведена, у його діях відсутній склад такого правопорушення. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

14.05.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд справи у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, проаналізувавши відповідні положення законодавства, суддею встановлено наступне.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306 /в редакції, чинній на час складання протоколу/ встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, регламентується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395.

Так, згідно абзацу 2 п.5 Розділу І даної Інструкції - поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, передбачені розділом Х даної Інструкції.

В ньому, серед іншого, в п.п. 3-4 зазначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Відповідно до п.п. 6-7 даного розділу Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як зазначено в п.п. 5-6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).- результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як зазначено в п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення в своїх письмових поясненнях захисник Середенка Г.В. повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме вказав, що він від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я не відмовлявся, визнаючи при цьому факт вживання алкоголю.

При цьому, факт відповідної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не підтверджено належним чином, оскільки поліцейським протокол про адміністративне правопорушення складеній без присутності двох свідків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на конкретну справу, слід звернути увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку на ОСОБА_1 у разі доведення його провини має бути накладене адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, що має каральний і стримуючий характер.

При цьому слід вернути увагу на те, що розмір штрафу в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

В низці справ проти України Європейський суд з прав людини розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (рішення у справі «Гурепка проти України») та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

З досліджених в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення доказів, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та під час спілкування з поліцейськими водій транспортного засобу відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.

Разом з тим, з дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається виконання вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», щодо належної фіксації відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Також, в порушення п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, посадовою особою, яка склала протокол не залучено двох свідків з метою підтвердження відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, особа яка склала протокол про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, фактично порушила відомчі нормативні акти, щодо складання нормативних матеріалів, тому протокол про адміністративне правопорушення, не має ніяких наслідків та не є доказом, отже належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, судді не надано.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки вона не передбачає відповідальність лише за встановлення самого факту вживання алкоголю, особою, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі чого, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников