П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Ігнатенка С.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Закарпатській обласній раді (зі слів), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 17.05.2021 року о 15.11 год. в м. Ужгороді на перехресті вул. Гойди- Т.Масарика, керував транспортним засобом марки «PEUGEOT 407», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками стану наркотичного сп`яніння (неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря в закладі охорони здоров`я відмовився, велась безперервна відеофіксація, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

15.06.2021 року до суду поступили письмові пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Ігнатенка С.С., у яких зазначено, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП. Наявні у справі матеріали достатніх підстав для встановлення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним дій, які мають ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення, в собі не містять. Вказано, що під час складання матеріалів працівниками поліції не було своєчасно роз`яснено права та обов`язки особи що притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі щодо можливості користуватися правовою допомогою захисника, і не було роз`яснено реальні правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному медичному закладі. Захисник посилається на те, що на пропозицію пройти огляд ОСОБА_1 свідомо не відмовлявся, а тільки сказав, що він поспішає на важливу службову нараду, а тому просив пройти огляд після наради. Вважає, що загальна поведінка ОСОБА_1 його прямих намірів відмовлятися від проведення огляду на стан сп`яніння не демонструвала. Як наслідок, ОСОБА_1 , який поспішав на службову нараду до керівництва сказав, що він зараз не може, не усвідомлюючи в той момент тієї обставини, що така відповідь може кваліфікуватися як окремий склад адміністративного правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність. Крім цього зазначає, що з відеоматеріалів, які наявні у справі, вбачається, що ОСОБА_1 та особи які надавали йому правничу допомогу заперечували факт відмови та наполягали на проходженні огляду у лікаря нарколога, однак працівники поліції відмовляли у проходженні огляду з тих мотивів, що вони вже заповнили протокол про адміністративне правопорушення за відмовою ОСОБА_1 .. Вважає, що працівники поліції необґрунтовано відмовили в доставленні ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки як вбачається з боді-камер поліцейських, особи, які надавали ОСОБА_1 правничу допомогу прибули на місце зупинки транспортного засобу в межах двох годин з моменту зупинки (адвокат прибув о 16 год. 16 хв., час зупинки 14 год. 53 хв. тієї ж доби). Зазначає, що ОСОБА_1 не мав можливості пройти огляд самостійно, оскільки згідно ч.4 ст.266 КУпАП такий проводиться в присутності поліцейського, тоді як працівники поліції відмовили ОСОБА_1 у проходженні огляду. Вказує, що в порушення вимог п.6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 542308 від 17.05.2021 р., жодних відомостей про його складення у присутності двох свідків, які б засвідчили факт відмови гр. ОСОБА_1 та його дії щодо ухилення від огляду, поліцейськими не зазначено, з відеозапису вбачається, що свідки працівниками поліції взагалі не були залучені.

Крім цього, захисник посилається на те, що для кваліфікації дій ОСОБА_1 щодо відмови у проходження огляду на стан сп`яніння саме за частиною 3 статті 130 КУпАП, працівники поліції повинні були встановити та зафіксувати безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушенні той факт, що нібито ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння будучи протягом року двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, графа «суть адміністративного правопорушення» протоколу адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17.05.2021 року факту вчинення відповідних дій повторно чи втретє загалі не фіксує. Вважає, що у протоколі суть адміністративного правопорушення викладено у спосіб, який ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч.3 ст. 130 КУпАП, не відповідає. Зазначає, що працівниками поліції здійснено невірну кваліфікації дій. Вважає, що для встановлення повторності, в тому числі чергової повторності (тобто двічі протягом року), слід перевірити та з`ясувати чи раніше вчинювані особою правопорушення є однорідними із тим правопорушенням, яке інкримінується особі, при цьому, однорідними правопорушеннями є ті, які однаково характеризують об`єктивну сторону певного адміністративного правопорушення. У даному конкретному випадку, для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП слід встановити чи притягався ОСОБА_1 протягом року саме за факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

04.08.2021 до суду поступили письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, повідомив що перед тим як сідати за кермо автомобіля 17.05.2021 жодних наркотичних засобів чи спиртних напоїв не вживав, у стані наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння під час керування автомобілем не перебував. Наголошує, що можливе тремтіння рук та голосу, які працівники поліції могли помітити у нього, було зумовлено не фактом перебування у стані сп`яніння, а фактом відчуття сильної тривоги та перебування в стресовій ситуації, оскільки на момент зупинки він вже був позбавлений в судовому порядку права керування автомобілем. Зазначає, що за вчинення правопорушення у вигляді керування автомобілем будучи позбавленим права керування він вже поніс адміністративну відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП, а саме за це діяння він сплатив штраф у розмірі 20 400,00 грн., на підтвердження чого долучив до матеріалів справи копію квитанції від 26.05.2021 року. Щодо стверджуваної в протоколі блідості шкіри зазначає, що світлий колір шкіри є характерним та звичним для нього, зумовлений виключно спадковістю. Пояснив, що наміру відмовлятися від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога на пропозицію працівників поліції не мав та від огляду не відмовлявся, а тільки повідомив інспектору, що запізнюється на службову нараду до керівництва та декілька разів просив інспектора поїхати на освідчення після закінчення наради. Вказав, що працівник поліції роз`яснив йому право на професійну правничу допомогу адвоката лише перед тим, як пішов фіксувати факт відмови. Зазначає, що зв`язавшись із адвокатом, останній роз`яснив йому реальні правові наслідки відмови від проходження огляду та рекомендував погодитись пройти огляд. Проте, після цього, працівники поліції відмовляли йому у проходженні огляду та необхідне для проходження огляду направлення не виписували. Провадження у справі просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.08.2021 матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, - для доопрацювання (усунення вищевиявлених недоліків).

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП 26 серпня 2021 повернуто до суду після доопрацювання разом з відповіддю, у якій між іншим зазначено, що в ході доопрацювання встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 відносно гр. ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

27.09.2021 до суду поступили додаткові пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Ігнатенка С.С., в яких звертає увагу суду, на те, що після повернення матеріалів з доопрацювання виявлені та описані вище недоліки усунуто не було. Зазначено, що оскільки суть правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення диспозицією ч.3 ст. 130 КУпАП не охоплюється, то відповідний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17.05.2021 р. є неналежним доказом вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 . Відтак, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2021 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повторно повернуто до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, - для доопрацювання (усунення вищевиявлених недоліків).

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП 25 жовтня 2021 повернуто до суду після доопрацювання разом із рапортом командира взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Фревлик Ю.Ю. від 22.10.2021 року, у якому доповідає, що 17.05.2021 року під час складення протоколу ДПР18 №542308 стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.130 КУпАП у фабулі протоколу ним не було вказано, що гр. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

09 листопада 2021 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Ігнатенко С.С. було подано додаткові пояснення по справі. Зазначає, що направляючи матеріали на доопрацювання суд виходив з того, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17.05.2020 року який складено відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, у графі «суть адміністративного правопорушення» не зазначено що вказана особа двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП. Проте, після повернення матеріалів з доопрацювання виявлені судом описані вище недоліки усунуто не було. Зазначає, що в рапорті від 22.10.2021 року командир взводу №1 роди № 2 батальйону Управління старший лейтенант поліції Фревлик Ю.Ю. підтвердив, що у фабулі протоколу ним не було зазначено, що гр. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за «вчення» правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП». Відтак, зміст вказаного рапорту працівника поліції додатково підтверджує позицію сторони захисту стосовно того, що у графі «суть адміністративного правопорушення» протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 542308 від 17.05.2021 р, не зазначено, що гр. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП. Оскільки суть правопорушення зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення диспозицією ч.3 ст. 130 КУпАП не охоплюється, що також підтверджено рапортом старшого лейтенанта поліції Фревлик Ю.Ю від 22.10.2021 р., то відповідний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17.05.2021 р. є неналежним доказом вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , сторона захисту вважає, що існування вказаної обставини свідчить про необхідність закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ігнатенко С.С. у судовому засіданні підтримав подані ним пояснення, та зазначив аналогічні у поясненнях обставини, звернув увагу на зазначену у протоколі суть адміністративного правопорушення та вказав, що вона не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.3 ст. 130 КУпАП, просив провадження у справі закрити.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Ігнатенка С.С., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч.1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: 1) керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення. При цьому, об`єктивна сторона останнього полягає саме у відмові від проходження зазначеного огляду.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,3,4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею встановлено, що 17.05.2021 року о 15.11 год. в м. Ужгороді на перехресті вул. Гойди- Т.Масарика, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «PEUGEOT», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками стану наркотичного сп`яніння (неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря в закладі охорони здоров`я відмовився, велась безперервна відеофіксація, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху

Вказані обставини правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17 травня 2021 року (а.с.1), в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №366198 від 17.05.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 17.05.2021 року о 14 год. 53 хв. в м. Ужгороді на перехресті вул. Собранецька та Митна керував транспортним засобом марки «PEUGEOT 407» номерний знак НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою №34757608 від 06.06.2018 виконавцем ДВС, чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачено відповідальність ч.3 ст.126 КУпАП;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №555405 від 17.05.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126, ч.5 ст.121, ч.1 ст.121 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн., у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 17.05.2021 року о 14 год. 53 хв. в м. Ужгороді на перехресті вул. Собранецька та Митна керував транспортним засобом марки «PEUGEOT 407» номерний знак НОМЕР_1 та не був пристебнутий ременем безпеки, при цьому не мав при собі чинного посвідчення водія транспортного засобу та керував транспортним засобом будучи позбавленням права керування;

- розпискою від 17.05.2021 року, якою ОСОБА_1 підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу марки «PEUGEOT 407» номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м.Ужгород, перехрестя вулиць Гойди- Т.Масарика;

- відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції (відео файл (1)) з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Так, працівниками патрульної поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, зазначено, що у випадку відмови відносно нього буде складено адміністративний протокол. ОСОБА_1 запитував чи можна пройти огляд на стан сп`яніння пізніше, так як йому потрібно йти на нараду. Після працівниками поліції було роз`яснено, що законодавством встановлено час для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 вказав, що зараз не може пройти огляд. На запитання працівників патрульної поліції «Тобто ви відмовляєтеся?» ОСОБА_1 відповів «так».

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Покликання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а лише хотів пройти його після наради розцінюються як дії, що мають на меті лише уникнення проходження огляду на стан сп`яніння в присутності працівників поліції та на уникнення відповідальності. Крім цього, суду не було надано жодних доказів того, що у вказаний день повинна була бути проведена нарада, про яку на відеозаписі згадує ОСОБА_1 . Таким чином, жодних об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння судом не встановлено.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Та обставина, що через годину після відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ст.130 КУпАП захисником було запропоновано ОСОБА_1 поїхати в медичний заклад для проходження огляду та посилання сторони захисту на те, що працівниками поліції відмовлено у проведенні такого, судом не розцінюється як обставина, що свідчить про відсутність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, оскільки законодавством передбачено імперативний обов`язок водія пройти огляд на вимогу працівника поліції, а тому вказані доводи сторони захисту є безпідставними.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не розумів всіх наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння судом сприймаються критично, враховуючи, що ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо посилання сторони захисту на ту обставину, що відмова не зафіксована у присутності двох свідків суддя зазначає наступне.

За правилами частин 2 ст.266 КУпАП (в редакції закону, яка була чинною під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вказаної норми закону присутність двох свідків є обов`язковою тільки у тому разі, коли огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським без застосування технічних засобів відеозапису. Таким чином відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована із додержанням вимог ч.2 ст. 266 КУпАП на технічні засоби відеозапису.

Відеозапис, наявний у матеріалах справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені при складанні протоколу за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Істотних порушень співробітниками патрульної поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення не встановлено.

Доводи про те, що при фіксуванні відмови не був присутній захисник не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення встановленого за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, відеозаписом підтверджується, що захисник був присутній при складенні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право скористуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи в розумінні статей 221, 279 КУпАП. Відповідно, нормами статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити, зокрема, дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17.05.2021 року ОСОБА_1 17.05.2021 року о 15.11 год. в м. Ужгороді на перехресті вул. Гойди- Т.Масарика, керував транспортним засобом марки «PEUGEOT 407», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками стану наркотичного сп`яніння (неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря в закладі охорони здоров`я відмовився, велась безперервна відеофіксація, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Такий протокол складено відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, проте у графі «суть адміністративного правопорушення» не зазначено що вказана особа двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення двічі надсилалися на доопрацювання. Наданий в ході доопрацювання рапорт командира взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Фревлик Ю.Ю. від 22.10.2021 року, у якому він доповідає, що 17.05.2021 року під час складення протоколу ДПР18 №542308 стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.130 КУпАП у фабулі протоколу ним не було вказано, що гр. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, суддя не вважає таким, яким усунуті вказані недоліки. У такому рапорті, зокрема, не зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17.05.2021 року слід доповнити відповідними відомостями, а суд не вправі самостійно змінювати формулювання суті адміністративного правопорушення.

Також суд звертає увагу і на приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до загальних принципів судочинства, суд розглядає як кримінальну, так і справу про адміністративну відповідальність, лише в межах висунутого особі обвинувачення.

Сформоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17.05.2021 року відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, в той час як сам протокол складений за ч.3 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суть правопорушення зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення не охоплюється диспозицією частини 3 ст.130 КУпАП та суд не може вийти за межі фабули обвинувачення, яка викладена у протоколі та яке інкримінується ОСОБА_1 .

Аналізуючи досліджені під час розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542308 від 17.05.2021 року, приходжу до висновку, що в даній справі слід застосувати аналогію з ч.3 ст.337 КПК України і дане правопорушення вчинене ОСОБА_1 необхідно перекваліфікувати з ч.3 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В даному випадку не змінюється фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до норм чинного КУпАП суд не позбавлений можливості кваліфікувати (перекваліфікувати) дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на іншу частину статті, якщо це не погіршує становище особи, тобто якщо частиною статті, на яку суд перекваліфіковує дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не передбачено більш суворе адміністративне стягнення, ніж частиною статті, за якою щодо особи складено відповідний протокол.

Наведені вище докази, досліджені судом, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто останній, будучи особою яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило