Справа № 675/384/21
Провадження № 3/675/192/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., за участі секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,паспорт № НОМЕР_2 від 23.05.2017 року, орган що видав 6814,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2021 року о 19 год. 47 хв. ОСОБА_1 по вул. Озерна в с. М`якоти Хмельницької області керував мопедом «Viper» без державного реєстраційного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненому правопорушенні, надав відповідні пояснення по обставинах його вчинення, підтвердив факт керування транспортним засобом після вживання алкогольного напою, щиро покаявся.

Крім того, його винність підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 487049 від 27 лютого 2021 року. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Протокол складено з дотриманням встановлених вимог, в ньому містяться підписи двох свідків відмови водія від проходження відповідного огляду.

У відповідності до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останні вказували, що ОСОБА_1 пройти медичний огляд на встановлення алкоголю в організмі на місці зупинки транспортного засобу, або в закладі охорони здоров`я відмовився. Вказане також не заперечується ОСОБА_1 в судовому засіданні, тому додаткової перевірки поясненням свідків суд не потребує.

Також судом було досліджено письмові пояснення ОСОБА_4 від 23.04.2021, який передав керування транспортним засобом для ОСОБА_1 . У своїх поясненнях ОСОБА_4 вказав, що 27.02.2021 близько 19:30 год. в с. Мякоти, Хмельницької області по вул. Озерній, перебуваючи тверезим, на пасажирському сидінні мопеду «Viper», кермування яким, з особистої недбалості передав водію з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який був зупинений працівниками поліції.

Крім того з даних відеозапису події, ОСОБА_1 у встановленому порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній таким правом не скористався від проходження такого огляду категорично відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу, та і в закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно ч. 1 ст. 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-ІХ від 16 лютого 2021 року (далі - Закон), який набув чинності 17 березня 2021 року, зокрема було посилено відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП для водіїв встановлено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (ч. 6 ст. 38 КУпАП).

До прийняття вищевказаного Закону, а саме до 17 березня 2021 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП була передбачена відповідальність для водіїв у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Разом з тим, ч. 2 ст. 8 КУпАП передбачено, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

А тому підлягають застосуванню норми КУпАП, які діяли на момент вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце 27 лютого 2021 року, тобто в редакції до 17 березня 2021 року.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , його особу та ступінь вини, сімейний та майновий стан, а також те, що він раніше протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення.

Щире розкаяння винного суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до пункту 1.10 розділу першого ПДР України, встановлено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно довідки, наданої заступником начальника Відділу поліцейської дільниці № 2 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ст. лейтенантом поліції Андрієм Українцем, посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалось.

За змістом абзацу 3 пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» призначення покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, розмір якого визначений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з тим, що інформація про отримання ОСОБА_1 такого права відсутня, при цьому ОСОБА_1 заперечував факт отримання ним відповідного посвідчення, а отже за визначенням, передбаченим ПДР України, останній не є водієм.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ізяславський районний суд.

Суддя Р. В. Пашкевич