Дата документу Справа № 317/683/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/683/21 Головуючий в 1 інст. Яркіна С.В.
Провадження №33/807/318/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні с праву про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з оскаржуваною постановою, 22.02.2021 о 23-20 год. у Запорізькому районі в смт. Кушугум, вул. Тельмана, ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 (належність - ОСОБА_2 ), з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, не реагування зіниць очей на світло, млява мова. Від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, посилаючись на Інструкцію № 1452/735 вказує, що ознак наркотичного сп`яніння у нього на час зупинки транспортного засобу не було. Окрім цього, працівником поліції в порушення вищезазначеної Інструкції було запрошено лише одного свідка, у присутності якого було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, суд першої інстанції не викликав його до суду, а отже не було досліджено його доводи щодо непричетності до вказаного правопорушення. Просить скасувати постанову суду, закрити провадження у справі відносно нього у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції інкриміновано ОСОБА_1 відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, вимоги про що були заявлені ними у зв`язку з виявленням у водія ознак наркотичного сп`яніння у виді: бліде обличчя, не реагування зіниць очей на світло, млява мова.

З наведеним обставинами суд першої інстанції погодився та встановив їх у постанові, визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, місцевий суд приділив увагу обґрунтуванню розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Натомість, слід констатувати відсутність жодного належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , окрім посилання на складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративну відповідальність, що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обгрунтованність та вмотивованість судового рішення

Між тим, визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, за змістом вищезазначеного, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована у присутності двох свідків. Наявність свідків при проведенні указаних процесуальних дій повинна слугувати запорукою дотримання вимог закону та інших нормативних документів у ході їх проведення, уникнення конфліктних ситуації, можливих у ході вчинення цих дій та встановлення істини у випадку спорів, у тому числі і судових. Для цього свідкам надано право давати пояснення по факту зафіксованого ними правопорушення, підтвердження правильності викладення встановлених обставин у протоколі про адміністративне правопорушення шляхом засвідчення їх своїми підписами.

З оглянутого відеозапису не вбачається наявність явних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , на ньому лише зафіксовано пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд. Між тим мова, поведінка ОСОБА_1 є адекватною та не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність ознак наркотичного сп`яніння, які до того ж не були озвучені працівником патрульної поліції. Зафіксовані події викликають сумнів щодо обставин виявлення працівником патрульної поліції не реагування очей водія на світло, оскільки відповідні дії патрульним не проводилися.

Отже, на переконання апеляційного суду відсутні об`єктивні дані, які б ставили під сумнів поведінку ОСОБА_1 , а також вказували б на будь-яку ознаку його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Наведена відеофіксація наочно демонструє присутність одного свідка при фіксуванні факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі. При цьому, зображення розмитого силуету якоїсь людини і промова поліцейського зі звернення до свідка підтверджують версію ОСОБА_1 щодо перебування одної сторонньої особи.

До письмових пояснень свідків апеляційний суд ставиться критично, оскільки вони не узгоджуються із іншими доказами, зокрема, відеозаписом події та протоколом.

Отже, наведені обставини вказують на недотримання процедури огляду вимогам ст. 266 КУпАП, положень Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735 стосовно фіксації відмови, оскільки відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована в присутності двох свідків.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КупАП апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.

Також, заслуговують на увагу і доводи апелянта про процесуальні порушення, оскільки судом не було викликано ОСОБА_1 до судового засідання.

З цього приводу апеляційна інстанція зауважує, що в матеріалах справи наявний судовий виклик ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 , який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній» (а. .14,15). Між тим, в протоколі чітко зазначено адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 5), що призвело до необґрунтованого розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник