Справа № 347/686/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

До Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшли адмінматеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Так, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418002 від 08.04.2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту: «08.04.2021 р. біля 15:50 годин в смт. Кути по вул. Снятинська, 8 магазин «Фешен» здійснював продаж товару, а саме одягу та взуття чим гр. ОСОБА_1 , яка являється продавцем чим порушила вимоги КМУ №1236 від 09.12.2020 року зі змінами ПКМУ №250 від 22.03.2021 року, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечила та пояснила, що не являється продавцем у даному магазині, більше того, вона взагалі не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною. В той день справді була у магазині «Фешен» але з тієї причини, що її знайома попросила допомогти розставити товар, оскільки весь період карантину магазин не працював, і напередодні закінчення періоду карантину магазин тільки готувався до відкриття. Вважає, що працівники безпідставно вирішили, що вона являється продавцем у магазині, оскільки вона там не працює. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки вона не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення

В матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) (а.с. 2);

письмові пояснення власника магазину (а.с. 3)

рапорт ДОП Косівського РВП ст. л-нта поліції А. Томащука (а.с. 4);

фотоматеріали (а.с. 5,6).

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності докази, доходжу висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в діях ОСОБА_1 з огляду на таке.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За способом викладення диспозиція частини 1 статті 44-3 КУпАП є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Такими нормативно-правовими актами є Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інші акти законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі зазначається, що ОСОБА_1 порушила вимоги КМУ №1236 від 09.12.2020 року зі змінами ПКМУ №250 від 22.03.2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Слід зазначити, що у протоколі не вказано вимоги якого саме нормативно-правового акту КМУ (постанови чи розпорядження) порушила ОСОБА_1 . Окрім того, Постанови КМУ з номером 250 від 22.03.2021 року не існує.

Також, у протоколі не зазначено, який саме пункт (підпункт) Постанови КМУ №1236 порушила ОСОБА_1 .

Оскільки Постановою КМУ №1236 передбачено поділ території України на рівні епідемічної небезпеки, а до протоколу про адмінправопорушення не додано будь-яких відомостей про встановлений рівень епідемічної небезпеки, встановити, які саме обмеження, передбачені Постановою КМУ №1236, були не дотримані - неможливо.

Крім того, до протоколу не долучено матеріалів, які підтверджують, що ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення правопорушення у розумінні частини 1 статті 44-3 КУпАП та Постанови КМУ №1236.

Долучені до матеріалів справи фото (а. с. 5,6) не дають змоги встановити, що ОСОБА_1 порушила вимоги Постанови КМУ №1236, також із зазначених фото неможливо встановити дату, час та місце описаної у протоколі події.

Слід також зазначити, що до матеріалів справи додано рапорт працівника поліції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області А.Томащука, при цьому суд звертає увагу, що події які описані працівником поліції в рапорті датовані 08.04.2020 року, в той час як протокол складений 08.04.2021 року.

Такі значні суперечності на переконання суду унеможливлюють об`єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, уповноваженою особою не було надано жодних належних та допустимих доказів.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418002 від 08.04.2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю.С. Кіцула