Справа № 752/9068/21
Провадження №: 3/752/4918/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_1 місце роботи, посада - заступник генерального директора Національного комплексу "Експоцентр України"

за участю ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 08.01.2021 серії АПР 18 № 352758 (надалі по тексту - протокол від 08.01.2021), в якому зафіксовано відомості наступного змісту: 08.01.2021 о 15 год 30 хв за адресою: м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 1 ОСОБА_1 , будучи заступником генерального директора ВДНГХ, допустив роботу закладів громадського харчування (фудкортів) на території Національного комплексу "Експоцентр Україна", чим порушив постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020".

Дії уповноваженою особою територіального органу Національної Поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До вказаного протоколу приєднано пояснення ОСОБА_1 від 08.01.2021, роздруківку чорно-білого фото без фіксації часу зйомки, де зображено невстановлених осіб та малу архітектурну форму, призначену для продажу їжі на напоїв на виніс.

В судовому засіданні 23.04.2021 ОСОБА_1 підтвердив, що станом на 08.01.2021 та на час розгляду справи в суді дійсно обіймає посаду заступника генерального директора Національного комплексу "Експоцентр України", так званого ВДНГ та надав усні пояснення, за змістом яких станом на 08.01.2021 у м. Києві була відсутня заборона на реалізацію продуктів харчування, готової їжі, напоїв та інша робота закладів громадського харчування на виніс. Також ОСОБА_1 повідомив, що до його посадових обов`язків входить організація заходу "Зимова країна" та регулювання відносин з організатора тематичних зон, які в межах цього заходу відбуваються, проте не зон фуд-кортів (харчового блоку), тим більше, до його функціональних обов`язків не входить функція контролю за роботою фуд-кортів. За цих обставин ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити та посилався на сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Уважно дослідивши наявні матеріали, заслухавши пояснення особи, відносно якої ініційовано питання про притягнення до адміністративної відповідальності, суддя не вбачає складу адміністративного правопорушення в обставинах, за яких відносно ОСОБА_1 було складено протокол від 08.01.2021, так як вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом". Такі висновки мотивовані наступним.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 44-3 КУпАП установлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Такі дії тягнуть за собою відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , співробітник територіального орану поліції, який діяв в межах компетенції та наявних повноважень, передбачав, що ОСОБА_1 порушив вимоги, визначені Урядом, а саме: постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (без визначення конкретного пункту нормативного акта).

Проте суд (суддя) обізнаний, що вказаною постановою в редакції, чинній станом на 08.01.2021, установлювалася заборона на роботу після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 р. до 7-ї години 1 січня 2021 р. (п. 12).

Додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, в період з 00 годин 00 хвилин 08.01.2021 до 00 годин 00 хвилин 25.01.2021 на території України заборонялося: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, замовлень на винос та закладів громадського харчування в аеропортах (п.п. 1 п. 3).

Заклад громадського харчування, зображення якого приєднаного до протоколу від 08.01.2021, є малою архітектурною формою, яка навіть не має простору для прийому відвідувачів і реалізація готової продукції у ній та промислово виробленої продукції відбувається виключно на виніс.

При цьому, до протоколу не приєднано документів на будь-якого господарюючого суб`єкта, який проводив господарську діяльність з надання послуг громадського харчування за вказаною у протоколі адресою та саме того, що зображений на знімку.

З урахування процитованих положень постанову Кабінету Міністрів України, складання протоколу відносно ОСОБА_1 видається безпідставним і необґрунтованим, оскільки, по-перше, він не є особою уповноваженою контролювати дотримання суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність громадського харчування у конкретній малій архітектурній формі, що зображена на приєднаному до протоколу від 08.01.2021 знімку, а по-друге, діяльність закладів громадського харчування, які здійснюють діяльність виключно на виніс та у денний час доби станом на 08.01.2021 заборонена взагалі не була.

Таким чином, у цій ситуації, на переконання судді, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушила чинні станом на 08.01.2021 правила щодо карантину людей.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки в ході розгляду справи не вдалося установити наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, питання закриття провадження у справі в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не вирішується.

Керуючись ст. 9, 23, 44-3, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко