Справа № 456/1070/21
Провадження № 3/456/775/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

05 травня 2021 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює ТзОВ «Стрийське АТП», водій, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 01.03.2021 о 09:43 в м. Стрию по вул. Сколівська, 10 керував автобусом марки БАЗ А 079.23 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

19.04.2021 адвокат Крамар Ю.М., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. В клопотанні вказав, що у описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, що водієм був саме ОСОБА_1 , а вказується, що, цитую: «...по вулиці Сколівська, 10 водій (не зрозуміло який саме водій) керував автобусом...».Також вказав, що ОСОБА_1 працівниками поліції не пропонувалось взагалі пройти огляд на стан сп`яніння, ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в медичній установі. В той самий час, у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2021 та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено двох свідків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких насправді не було залучено взагалі. Тобто, в протокол та Акт внесено завідомо неправдиві відомості. Також, 01.03.2021, перед виїздом автобуса під керуванням ОСОБА_1 на маршрут, водій ОСОБА_1 проходив первинний медичний огляд в ТЗОВ «Стрийське АТП», що було зафіксовано на талоні встановленого зразка, який на даний час втрачено. Проте, такими відомостями володіє лікар ТЗВ «Стрийське АТП», який працював 01.03.2021.

В судовому засіданні 30.04.2021 ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, вказав, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Однак не заперечив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. З яких причин відмовився від проходження огляду, пояснити не зміг. Вказав, що перетнув суцільну лінію, та був зупинений працівниками поліції, які вимагали в нього грошові кошти в сумі 1500 євро. Він зателефонував до ОСОБА_4 та просив про допомогу, остання привезла 1000 євро, але цих коштів було недостатньо і на нього було складено протокол за ст.130 КУпАП. Працівники поліції посадили його в автомобіль, дали підписати протокол, він підписав. Він 42 роки працює водієм, жодного разу не притягався до відповідальності. В той день, 01.03.2021 вранці проходив медичний огляд в АТП. Пасажири автобуса можуть засвідчити той факт, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Його в той день працівники поліції зупиняли один раз.

В судове засідання, яке було призначено на 05.05.2021 ОСОБА_1 не з`явився, адвокат Крамар Ю.М. подав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому повідомив суд про те, що ОСОБА_1 поставлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, високий ризик, термін лікування 10 днів, до 15.05.2021. Крім цього, адвокат повідомив суд про те, що зможе прибути в судове засідання, окрім 17.05; 18.05; 19.05; 20.05; 21.05; 24.05; 25.05; 26.05; 27.05; 31.05; 01.06; 07.06; 11.06; 14.06; 15.06; 17.06; 24.06; 29.06.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання про те, що ОСОБА_1 це його батько, 01.03.2021 він був пасажиром автобуса, яким керував його батько, їхав з ним до бабусі у м. Стрий, яка проживає по АДРЕСА_2 їх зупинили працівники поліції, батько вийшов з автобуса, сів до них в автомобіль, потім вийшов, сів за кермо і вони поїхали. Працівники поліції були знервовані. Батько перебував в їх службовому автомобілі близько 10 хв. В автобусі на той час було близько 12 пасажирів. Батько не перебував в той день в стані алкогольного сп`яніння, і не мав жодних ознак.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дала показання про те, що ОСОБА_1 це її знайомий, який 01.03.2021 зателефонував їй і розповів, що в нього проблеми, що його зупинили працівники поліції, забрали документи, посадили в автомобіль і вимагають грошові кошти в сумі 1500 євро. Після цього до неї передзвонив абонент НОМЕР_2 , і повідомив, що якщо вона не хоче, щоб у ОСОБА_1 не було проблем, потрібно привезти грошові кошти у м. Стрий. Вона взяла таксі і близько 11.00 год. була в м.Стрию. Її повідомили, що у м. Стрий, на автозаправці Окко до неї під`їде на автомобілі чоловік і забере кошти або їх буде потрібно перекинути на рахунок НОМЕР_3 . Близько 11.30 год. до неї зателефонував абонент НОМЕР_4 і сказав під`їхати на автозаправку Окко, де її чекав автомобіль марки Тойота голубого кольору. Чоловік в автомобілі мав при собі протокол, запитував, чи привезла вона кошти, вона повідомила, що немає таких коштів. Тоді її попередили, що кошти слід перекинути на рахунок до вечора, інакше ОСОБА_1 буде позбавлений права керування транспортним засобом. Після цього вона поїхала в АТП, ОСОБА_1 був там, перебував у стресовому стані, він не був в стані алкогольного сп`яніння. 02.03.2021 до неї передзвонив абонент НОМЕР_2 і повідомив, що документи передають в суд. Вона жодних коштів не передавала, приїхала лише з`ясувати, що сталося і як вона може допомогти.

Свідок ОСОБА_6 - інспектор ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області в судовому засіданні дав показання про те, що 01.03.2021 він разом з ОСОБА_7 перебували в складі групи по патрулюванні м. Стрий та Стрийського району. Близько 09.30 год. на службовий планшет зі служби «102» надійшло орієнтування, що водій керує автобусом в стані алкогольного сп`яніння. На перехресті вул. Болехівська-Сколівська ними було помічено автобус марки БАЗ А 079.23 д.н.з. НОМЕР_1 . Вони зупинили автобус, підійшли до водія, представилися, пояснили причину зупинки транспортного засобу. Водій у автобусі був сам. Повідомив, що в с. Дуліби висадив пасажирів, і прямує до АТП. У водія були ознаки алкогольного сп`яніння. В присутності двох свідків водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі, однак водій відмовився, про що було складено протокол. Повідомлення на службу «102» надійшло від пасажирки автобуса. Не зміг пригадати, чи був зафіксований факт перетину ОСОБА_1 суцільної лінії, і чи було складено на нього відповідну постанову. Після отримання повідомлення, близько за 5 хв. вони були на місці події. Розмова між ним і водієм тривала близько 1-2 хв. В той час його напарник запросив двох свідків. Вони попередили його, що він немає в подальшому права керування транспортним засобом.

Зважаючи на належне сповіщення ОСОБА_1 та його адвоката Крамар Ю.М. про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у їх відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до принципу диспозитивності, на якийй неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Крамар Ю.М., суд враховує, що по справі було призначено чотири судові засідання, зокрема на 01.04.2021; 19.04.2021; 30.04.2021, 05.05.2021, і ОСОБА_1 прибув лише в судове засідання 30.04.2021, останній надав пояснення в судовому засіданні та виклав перед судом свою позицію, адвокат Крамар Ю.М. подав суду клопотання про виклик свідків, клопотання про закриття провадження у справі. Свідки сторони захисту ОСОБА_5 , ОСОБА_4 були допитані в судовому засіданні 30.04.2021. Також суд зауважує, що подаючи клопотання про відкладення розгляду справи, адвокат Крамар Ю.М. перелічуючи вільні дати у травні 2021 року, фактично зазначає, що зайнятий в інших судових засіданнях у всі дні, окрім 28.05.2021, шо є фактично закінченням строку притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, встановленої законом.

Разом з тим, вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся в судове засідання, намагаючись затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для себе судового рішення, використовуючи надані йому процесуальні права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк. За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду чи обмеження (утруднення) сторони в реалізації прав та виконанні обов`язків.

Суд зауважує, що сторона захисту скористалася наданими їй законом процесуальними правами, надала в судовому засіданні пояснення, подала клопотання про витребування доказів, виклик свідків. Подальша неявка сторони захисту розцінена судом, як така, що спрямована на уникнення ОСОБА_1 відповідальності встановленої законом, оскільки неявка особи, що притягається до відповідальності не перешкоджала його адвокату Крамар Ю.М. з`явитися до суду та взяти участь в судовому засіданні.

Суд враховує також, що адміністративне провадження здійснюється на основі конституційного принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів відповідними засобами. Сторони провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд сприяє сторонам провадження у забезпеченні явки осіб шляхом здійснення судового виклику.

Викликані в судове засідання за клопотанням адвоката Крамар Ю.М. свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не прибули, про причини неявки суд не повідомили, зважаючи на закінчення строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, судом вирішено провести розгляд справи у їх відсутності, на підставі доказів, що є в матеріалах справи та які долучені в судовому засіданні. Викликані в судове засідання свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 , адвоката Крамар Ю.М. та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 01.03.2021 о 09:43 в м. Стрию по вул. Сколівська, 10 керував автобусом марки БАЗ А 079.23 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №185618 від 01.03.2021, згідно якого ОСОБА_1 01.03.2021 о 09:43 в м. Стрию по вул. Сколівська, 10 керував автобусом марки БАЗ А 079.23 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП /а.с.3/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд запропоновано провести у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, свідки огляду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер № ARLS-0416 ОСОБА_1 відмовився /а.с. 5/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився /а.с.6/;

- поясненнями ОСОБА_3 від 01.03.2021, з яких вбачається, що 01.03.2021 близько 10:25 йому було запропоновано бути свідком під час пропозиції продути алкотестер Драгер № ARLS-0416 ОСОБА_1 , який керував маршрутним автобусом марки Еталон д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений за порушення ПДР та відповідно до телефонного повідомлення громадянина, який вказав, що автобусом керує водій з ознаками алкогольного сп`яніння. На пропозицію продути алкотестер Драгер № ARLS-0416 та проїхати в медичний заклад на огляд, ОСОБА_1 відмовився в його присутності/ а.с.7/;

- поясненнями ОСОБА_2 від 01.03.2021, з яких вбачається, що 01.03.2021 близько 10:25 йому було запропоновано бути свідком під час пропозиції продути алкотестер Драгер № ARLS-0416 ОСОБА_1 , який керував маршрутним автобусом марки Еталон д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений за порушення ПДР та відповідно до телефонного повідомлення громадянина, який вказав, що автобусом керує водій з ознаками алкогольного сп`яніння. На пропозицію продути алкотестер Драгер № ARLS-0416 та проїхати в медичний заклад для огляду ОСОБА_1 відмовився в його присутності /а.с.8/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутої в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с. 9/;

- відповіддю ТзОВ «Стрийське АТП» від 28.04.2021, в якій вказано, що водій ОСОБА_1 , 01.03.2021 медичний огляд у медкабінеті не проходив;

- рапортом Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, згідно якого 01.03.2021 о 09:37 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, шо 01.03.2021 о 09:35 год. за адресою: Стрийський район, с. Дуліби Траса М-06, водій маршруту Стрий-Плав`я, д.н.з. НОМЕР_5 рухається в сторону Сколе, ймовірно в стані алкогольного сп`яніння. Заявник: ОСОБА_8 телефон НОМЕР_6 ;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 - інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про те, що 01.03.2021 він разом з ОСОБА_9 перебували в складі групи по патрулюванні м. Стрий та Стрийського району. Близько 09.30 год. на службовий планшет зі служби «102» надійшло орієнтування, що водій керує автобусом в стані алкогольного сп`яніння. На перехресті вул. Болехівська-Сколівська ними було помічено автобус марки БАЗ А 079.23 д.н.з. НОМЕР_1 . Вони зупинили автобус, підійшли до водія, представилися, пояснили причину зупинки транспортного засобу. Водій у автобусі був сам. Повідомив, що в с. Дуліби висадив пасажирів, і прямує до АТП. У водія були ознаки алкогольного сп`яніння. В присутності двох свідків водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі, однак водій відмовився, про що було складено протокол. Повідомлення на службу «102» надійшло від пасажирки автобуса. Не зміг пригадати, чи був зафіксований факт перетину ОСОБА_1 суцільної лінії, і чи було складено на нього відповідну постанову. Після отримання повідомлення, близько за 5 хв. вони були на місці події. Розмова між ним і водієм тривала близько 1-2 хв. В той час його напарник запросив двох свідків. Вони попередили його, що він немає в подальшому права керування транспортним засобом.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та доводи адвоката Крамар Ю.М. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, вбачається, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків здійснюється лише у разі проведення такого працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справі. Ці дані встановлюються, зокрема висновком експерта.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» від 24.11.2015 № 14/1, кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, вказаними актами передбачено також порядок її використання.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери поліцейського суд вважає належним доказом, оскільки на ньому зафіксовано, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . З відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського «Будете проходити огляд на місці зупинки?» відповів «Ні», а на запитання «Ви відмовляєтеся пройти огляд в медичному закладі?» відповів «Так». При вказаній пропозиції пройти огляд присутні двоє свідків - осіб чоловічої статі. Наведене спростовує доводи адвоката про те, що свідки були відсутні на місці події під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд вважає, що вказаний доказ прямо підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, оскільки з такого чітко вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. А відтак, вказаний доказ спростовує доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності про процесуальні порушення, допущені працівниками поліції.

Слід зазначити, що передумовою для складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП стало те, що на лінію «102» подзвонила пасажирка автобуса ОСОБА_8 та повідомила про те, що водій ймовірно за кермом автобуса перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, з переглянутого відеозапису чітко простежується той факт, що у ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки сп`яніння, а відтак, доводи про те, що у поліцейського були відсутні підстави пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд є неспроможними і необгрунтованими.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_5 і вважає такі неправдивими, оскільки вказаний свідок повідомив абсолютно протилежні, встановленим в судовому засіданні обставини, зокрема вказав, що поліцейські зупинили автобус у с. Дуліби, в той час як зупинка мала місце у м. Стрий по вул. Сколівська,10. Окрім цього, свідок повідомив, що після того, як його батько вийшов зі службового автомобіля поліцейського, він сів за кермо автобуса і вони з іншими пасажирами поїхали. Однак наведене не відповідає дійсності, оскільки з переглянутого відеозапису з місця події чітко видно, як ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків. Окрім цього, інспектор ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив про те, що на час зупинки транспортного засобу у салоні автобуса не було жодного пасажира. А відтак, показання свідка ОСОБА_5 на увагу не заслуговують і на думку суду спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене.

Крім цього, суд зауважує, що сам ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав той факт, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, однак не зміг пояснити суду причини такої відмови.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння також на увагу не заслуговують, суд звертає увагу, що протокол відносно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження огляду, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, суд зауважує, що в процесі розгляду справи, ОСОБА_1 постійно надавав неправдиві пояснення, зокрема щодо місця зупинки транспортного засобу, процедури проходження огляду, стверджував, що в той день не мав жодних ознак сп`яніння і пройшов необхідний огляд в АТП, хоча письмовими доказами наведене спростовується, зокрема згідно відповіді ТзОВ «Стрийське АТП» від 28.04.2021, водій ОСОБА_1 , 01.03.2021 медичний огляд у медкабінеті не проходив. Згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису, у поліцейських були всі правові підстави вважати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Щодо показань свідка ОСОБА_4 , то слід вказати, що така не була очевидцем подій, які мали місце 01.03.2021 під час зупинки транспортного засобу. Щодо показань свідка в частині вимагання грошових коштів, то такі не впливають на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак слугують самостійною підставою для проведення відповідної перевірки.

Окрім цього, суд зауважує, що на час приїзду свідка до м. Стрий /11.00-11.30 год./, протокол відносно ОСОБА_1 було складено /10.30 год./.

Також суд критично оцінює доводи адвоката про те, що у описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, що водієм був саме ОСОБА_1 , оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення чітко вказано прізвище, ім`я та по-батькові особи, що притягається до адміністративної відповідальності у відповідній графі протоколу, а саме: «склав протокол щодо громадянина» - « ОСОБА_1 ».

Також не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про те, що перед виїздом автобуса на маршрут, водій ОСОБА_1 проходив первинний медичний огляд в ТЗОВ «Стрийське АТП», що було зафіксовано на талоні встановленого зразка, який на даний час втрачено.

Так, 19.04.2021 судом зроблено запит в ТзОВ «Стрийське АТП», про те, чи проходив огляд 01.03.2021 водій ОСОБА_1 , якщо так, то яким лікарем проведено такий огляд.

28.04.2021 на адресу суду надійшла відповідь з ТзОВ «Стрийське АТП», в якій вказано, що водій ОСОБА_1 , 01.03.2021 медичний огляд у медкабінеті не проходив.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд не вбачає, а тому в клопотанні адвоката Крамар Ю.М., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_1 керував автобусом марки БАЗ А 079.23 д.н.з. НОМЕР_1 та перевозив пасажирів в стані алкогольного сп`яніння, не усвідомлюючи суспільну небезпеку, на яку він наразив себе та інших осіб. Слід також вказати, що ОСОБА_1 не зрозумів протиправності вчиненого ним діяння і не усвідомив небезпеки вчиненого, та не розкаявся, натомість свідомо, вводячи суд в оману надав неправдиві пояснення, з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 454 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання адвоката Крамар Ю.М., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 /десять тисяч двіста/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимогст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постановине пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська