Провадження № 3-в/638/24/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєва О.В., розглянувши подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування накладеного адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням, в якому просить звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся.

Представник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся.

Згідно ст.303 КУпАП не підлягають виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, якщо їх не звернуто до виконання протягом 3 місяців з дня винесення.

Стаття 80 КК України (за аналогією) передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 покарання у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт не відбув, що може свідчити про ухилення або злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Передбачені ст. 325-4 КУпАП заходи органом пробації не вживалися, тому вирішувати питання звільнення особи від відбування адміністративного стягнення передчасно.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання є передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 304, 325-4 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування накладеного адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В. Поволяєва