Справа № 465/8/21 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/514/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шубака О.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2021 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п"ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189623, ОСОБА_1 24.12.2020р. об 01 год. 20 хв. у місті Львові по вулиці Стрийська 242 керував транспортним засобом Nissan Micra д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп"яніння, а саме зіниці ока не реагуюють на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити справу.

В обґрунтування вказує, що постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи виходячи з наступного.

Вважає, що у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наголошує, що згідно з відеозаписами які досліджувалися в судовому засіданні у водія були відсутні будь-які ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Підозра поліцейського висловлена в формі: «На предмет того чи вживаєш ти наркотичні речовини алкогольні напої» не є достатньою для здійснення огляду на стан будь-якого сп`яніння. З відеозапису очевидно, що у працівників поліції не було підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Вказує, що з відеозапису очевидно, що ОСОБА_1 неодноразово запитував працівників поліції, про причину для проведення огляду. Працівник поліції тільки пояснив, «що такий обов`язок є згідно з законом».

Підкреслює, що судом оглянуто файл з нагрудної камери іншого поліцейського з відеозаписом 01456@244610, відповідно до якого працівник поліції зачитує протокол «автомобілю», ні водія, ні свідків, про яких зазначено в протоколі на відеозаписі не видно.

Більше того на 01 хв. 20 секунді чітко видно, що зачитаний протокол не містить підписів свідків

Отже, на оглянутому в судовому засіданні диску з відеозаписом події не міститься відомостей про те чи роз`яснено ОСОБА_1 , які ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього виявлені, та чи дійсно він відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків.

Відсутність же підписів свідків в протоколі під час його зачитування «автомобілю», свідчить про те, що такі підписи були проставленні пізніше, не на місці складання протоколу.

Що стосується письмових пояснень свідків згідно яким вони були свідками того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки відмовився, то апелянт зазначає, що вказані письмові пояснення також не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 на місці зупинки працівниками поліції роз`яснено у зв`язку з виявленням яких ознак сп`яніння у працівників поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, оскільки працівники поліції не направляли його для проходження огляду у встановленому законом порядку.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу II Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обгрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально- правових та процесуальних норм останнього.

В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджує ту обставину, що працівники Національної поліції не направляли його до встановленому законом порядку до закладу охорони здоров`я. А тому, очевидно, що ОСОБА_1 , не міг відмовитися від виконання вимоги, яка йому не були адресовані у встановленому законом порядку в формі направлення на проходження огляду.

Судом не допитано свідків, які викликалися в судове засідання. При цьому, сторона захисту заявляла клопотання про виклик та допит таких свідків, а суд першої інстанції задоволив таке клопотання. Також, суд першої інстанції обґрунтовуючи, розгляд справи без участі свідків, у оскаржуваному рішенні вказав на те, що повістки надісланні свідкам буди повернуті на адресу суду з відмітками «адресат відсутній» та «за закінченням терміну зберігання». Заявник вважає, що Суд першої інстанції повинен був викликати свідків повторно, оскільки серед них був працівник поліції, якого можна викликати повісткою надісланою за службовою адресою. Враховуючи те, що долучені до протоколу письмові пояснення свідків містяться на заздалегідь заготовленому друкованому бланку і не зафіксовані за допомогою рукописного тексту, пояснення не містять часу складання та підписання, що викликає обґрунтовані сумніви та може свідчити про те, що свідки могли підписати вже готовий бланк чи підписати такі пояснення в інший час, а не на місці складення протоколу.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду, працівники поліції пропонували їхати на вул. Кульпарківську для проходження огляду.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Шубак О.І. вказав, що не було підстав для пред`явлення вимоги їхати на вул.. Кульпарківську, відсутні свідки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189623 від 24.12.2020р.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, іншими наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

За змістом п 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання цього обов`язку створює подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015. закріплено перелік ознак наркотичного сп`яніння. Зокрема, згідно п. 4 Розділу І такими ознаками є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Оскільки в силу вимог закону поліцейський сам визначає наявність чи відсутність у особи ознак сп`яніння, його рішення про направлення такої особи на проходження медичного огляду є способом реалізації його дискреційних повноважень, відповідно до яких він вправі діяти на власний розсуд.

Крім цього, під час реалізації працівником поліції своїх повноважень його вимога про проходження огляду на стан сп`яніння не була безпідставною, а ґрунтувалась на існуванні у нього обґрунтованої підозри про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Відтак, на підставі такої вимоги у водія виник обов`язок пройти огляд, невиконання якого тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі про відсутність письмового направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження медичного огляду, то в даному конкретному випадку, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а відтак, не було необхідності складати направлення і його відсутність не є беззаперечним доказом порушення порядку проведення медичного огляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Стягнення, яке накладене на ОСОБА_1 , відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП чинної на момент вчинення правопорушення, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_7 нових правопорушень.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, а тому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 23 березня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.