30.04.2021 Справа № 756/3381/21
Справа пр. № 3/756/2348/21
ун. № 756/3381/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості стосовно офіційного працевлаштування відсутні, -

в с т а н о в и в:

09 березня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 422010, складений 01 лютого 2021 року заступником командира роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітаном поліції Сергієнком І.А. стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 о 22 год 35 хв в м. Києві на пр-ті Героїв Сталінграда, 1 кермував автомобілем Mercedes-Benz S560, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. На вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 10 год 40 хв 09 квітня 2021 року, ОСОБА_1 та його захисники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлялась, 06 квітня 2021 року та 07 квітня 2021 року захисники ОСОБА_1 - адвокат Коротюк М.Г. та адвокат Щербань Д.М. подали до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи, призначеної на10 год 40 хв 09 квітня 2021 року, було відкладено.

У судове засідання, призначене на 11 год 30 хв 16 квітня 2021 року, ОСОБА_1 та його захисники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисник Щербань Д.М. повідомлялись, 15 квітня 2021 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Щербань Д.М. надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи. Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Коротюк М.Г. подав до суду заяву про відвід головуючого у справі судді Андрейчука Т.В., у зв`язку з чим розгляд справи, призначеної на 16 квітня 2021 року, було відкладено.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва Родіонова С.О. від 19 квітня 2021 року у задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 - адвоката Коротюка М.Г. про відвід судді Оболонського районного суду м. Києва Андрейчука Т.В. було відмовлено.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 10 год 30 хв 26 квітня 2021 року.

23 квітня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Щербаня Д.М., про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 10 год 30 хв 26 квітня 2021 року, з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Лисенко С.М., який просив суд відкласти розгляд справи для надання йому часу ознайомитись з матеріалами справи. Судом було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка С.М. та відкладено розгляд справи, призначений на 26 квітня 2021 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 23 квітня 2021 року на електронну адресу суду ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Коротюком М.Г. було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи, а 24 квітня 2021 року - клопотання адвоката Коротюка М.Г. про виклик свідків та пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення, проте указані клопотання були передані працівником канцелярії суду секретарю судових засідань лише 26 квітня 2021 року об 11 год 30 хв, тобто вже після закінчення судового засідання.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 10 год 00 хв 30 квітня 2021 року, не з`явився, про розгляд адміністративної справи повідомлявся, 27 квітня 2021 року надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, долучивши до нього результат молекулярно-генетичного дослідження від 23 квітня 2021 року № 133370, згідно з яким у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було виявлено позитивний тест РНК SARS-CoV-2.

Проте суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було надано суду доказів на підтвердження того, що станом на 30 квітня 2021 року останній хворіє на коронавірусну хворобу COVID-19 та перебуває на лікарняному.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 також зазначив, що у нього немає можливості взяти участь у судовому засіданні, яке призначене на 30 квітня 2021 року, в режимі відеоконференції, оскільки у нього відсутня відповідна комп`ютерна техніка та відеокамера.

Також 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від захисників у справі - адвокатів Коротюка М.Г., Лисенка С.М. та Щербаня Д.М.

Окрім цього, стосовно твердження ОСОБА_1 щодо неможливості взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 30 квітня 2021 року, у режимі відеоконференції, оскільки у нього відсутня відповідна комп`ютерна техніка та відеокамера, то суд звертає увагу останнього на той факт, що ОСОБА_1 мав змогу взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, зокрема стільникового телефону.

Будь-яких клопотань по суті справи від ОСОБА_1 до суду не надходило, хоча останній мав можливість викласти свою правову позицію з приводу складеного стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення у письмовому вигляді.

Більш того, 24 квітня 2021 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Коротюк М.Г. надіслав на електронну адресу суду вичерпні письмові пояснення щодо обставин, які підлягають встановленню судом. У цих письмових поясненнях адвокат Коротюк М.Г. зазначив про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просив суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії").

За приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення), якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчується 01 травня 2021 року.

На думку суду, процесуальна поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо відкладення розгляду справи, відмова від захисників, повідомлення про неможливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідчить про намагання ОСОБА_1 затягнути розгляд справи та уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведені обставини, суд постановив розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово викликались у судові засідання, проте на виклик суду жодного разу не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

До набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі -Закон № 2617-VIII), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності Законом № 2617-VIII, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, було виключено зі ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України.

03 липня 2020 року в газеті "Голос України" (№ 110) було опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-ІХ від 17 червня 2020 року (далі -Закон № 720-ІХ), яким нова редакція ст. 130 КУпАП, введена Законом № 2617-VIII, була виключена.

Також Законом № 720-ІХ було виключено введену Законом № 2617-VIII кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння(ст. 286-1 КК України).

Згідно з розділом ІІ Закону № 720-ІХ останній набирає чинності з дня набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що у цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість, у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не була скасована, а навпаки -тимчасово посилена.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, згідно з п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

За положеннями абз. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічна норма закріплена у п. 7 розділу І Інструкції.

01 лютого 2021 року в м. Києві на пр-ті Героїв Сталінграда, 1, зупинивши автомобіль Mercedes-Benz S560, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , заступник командира роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_5 виявив у водія указаного транспортного засобу ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.

У зв`язку з цим, працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також у закладі охорони здоров`я, проте він відмовився від проходження такого огляду.

П. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння, заступником командира роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітаном поліції Сергієнком І.А. в присутності двох свідків складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 30 квітня 2021 року було переглянуто відеозапис від 01 лютого 2021 року з оформлення справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2021 року серії ДПР18 № 422010, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Дії ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння суд кваліфікує як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його майновий стан. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

За приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. ч. 3-5 цієї статті.

Днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є 01 лютого 2021 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

Крім того, суд звертає увагу на таке.

Ст. 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

За положеннями ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (ч. 2 ст. 8 КУпАП).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001).

Аналізуючи наведені положення Основного Закону та рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що дія КУпАП в редакції від 17 березня 2021 року не поширюється на правовідносини, які закінчились до набрання чинності цією редакцією.

Позаяк станом на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення діяла редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою було передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, саме ця редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню у цій справі.

Керуючись ст. ст. 33-36, 130, 247, 256 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яким накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Т.В. Андрейчук