Дата документу Справа № 334/7558/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/7558/20 Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/275/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Шульги О.А., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні с праву про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Шульги О.А. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 14.12.2020 о 01 годині 02 хвилині в м. Запоріжжі, по бул. Парковому, 8, керував транспортним засобом «Infiniti Q50», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Шульга О.А. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що за показами ОСОБА_1 , останній 14.12.2021 транспортним засобом не керував та після вживання алкогольних напоїв за кермо не сідав. В цей день його приятель ОСОБА_2 підвіз ОСОБА_1 до його гаражу по АДРЕСА_2 , на автомобілі ОСОБА_1 , оскільки вони разом до цього перебували на святкуванні, після цього ОСОБА_1 знаходився біля свого автомобіля. Після чого, під`їхав екіпаж патрульної поліції, запропонували надати документи на автівку, на що ОСОБА_1 повідомив, що документи містяться в мобільному додатку «Дія», а мобільний телефон розряджений, на що патрульні запропонували йому сісти в службовий автомобіль та зарядити телефон для того щоб вони могли його перевірити по різним базам даних, на що ОСОБА_1 погодився. Знаходячись в патрульному авто, поліцейські зазначили, що ОСОБА_1 ще необхідно пройти огляд на стан сп`яніння на що він погодився, але через декілька хвилин зрозумівши ситуацію відмовився від проходження медичного огляду на підставі того що він не керував транспортним засобом у стані сп`яніння. Вказані пояснення ОСОБА_1 надав як під час судового засідання так і під час складання протоколу. Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції Кирилюка Д. від 14.12.2020, тоді як із відеозаписів та пояснень свідків цього факту взагалі не випливає. Сторона захисту вказує, що пояснення свідків та документи складені поліцейськими суперечать один одному і не можуть вважатися належними доказами, тому підлягають перевірки шляхом допиту свідків безпосередньо у судовому засіданні, а також допиту поліцейських. Крім того, ненадання повного відеозапису свідчить про невідповідність обставин викладених в протоколі фактичним обставинам справи. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 його представника адвоката Шульги О.А. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вказані положення закону, з огляду на вимоги ст.280 КУпАП для встановлення в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення має бути доведено: факт керування нею транспортним засобом, а також факт відмови від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан сп`яніння.

Натомість суд першої інстанції не перевірив належним чином доведеність вказаних обставин.

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14.12.2020 о 01 годині 02 хвилині в м. Запоріжжі, по бул. Парковому, 8 керував транспортним засобом «Infiniti Q50», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом, за кермом був його друг.

Аналогічні доводи ОСОБА_1 надав і в суді апеляційної інстанції. Не оспорюючи факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, вказав, що автомобіль «Infiniti Q50» належить йому, проте він автівкою не керував, за кермом перебував його товариш ОСОБА_2 , який підвіз ОСОБА_1 до його гаражу по АДРЕСА_2 , оскільки того дня було родинне святкування у їх друга і переміщення учасників вечірки було на одній автівці, приналежній йому ( ОСОБА_3 ), якою керував ОСОБА_2 , оскільки останній взагалі не вживає спиртних напоїв, та відійшов до залишеної неподалік свого транспортного засобу. В цей час до гаражу під`їхали працівники патрульної поліції. На пропозицію працівників поліції він спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння та вони поїхали до медичного закладу, а потім після поради ОСОБА_4 відмовився від такого огляду, оскільки автівкою не керував.

Перевіривши наведені фактичні обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах провадження докази, суд апеляційної інстанції погоджується із наведеними доводами апеляційної скарги сторони захисту, оскільки матеріалами провадження не здатні спростувати версію ОСОБА_1 , а саме не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, згідно наявних в матеріалах провадження письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вказані особи були запрошені працівниками поліції у якості свідків, і в їх присутності ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Будь-яких відомостей, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом зазначені пояснення не містять.

При цьому, звертає на себе увагу і місце відібрання показів вказаних свідків, а саме зазначено пр. Металургів, 5 м. Запоріжжя, а згідно протоколу і рапорту працівника поліції ОСОБА_1 керував транспортним засобом по бул. Парковому, 8 в м. Запоріжжі.

Тим паче в рапорті працівник поліції не зазначає про переміщення водія ОСОБА_1 . При цьому, за відеоматеріалом вбачається, що свідків на вказану обставину звернули увагу працівників патрульної поліції і зазначали про відсутність транспортного засобу.

Вказані обставини підтверджують покази ОСОБА_1 щодо обставин події 14.12.2020р.

З метою перевірки доводів ОСОБА_1 щодо перебування за кермом автомобіля саме ОСОБА_2 , було задоволено клопотання сторони захисту щодо допиту зазначеної особи.

Так, допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 пояснив, що алкоголь він взагалі не вживає, а тому переміщення друзів за святкової нагоди було саме ним на транспортному засобі, який належить ОСОБА_1 . Свою автівку він залишив неподалік гаражу ОСОБА_1 . Того вечора він підвіз ОСОБА_1 на його автівці до його гаражу та пішов до свого автомобіля. Згодом у телефонному режимі він дізнався, що ОСОБА_1 повезли на медичне освідування, оскільки останній був у стані алкогольного сп`яніння і не міг зрозуміти чому його везуть на освідування, він допомагав ОСОБА_1 порадами, зокрема і відмовитися від огляду, так як в дійсності ОСОБА_1 не керував транспортом.

На відеозаписі, наданому до протоколу не зафіксований факт керування ОСОБА_7 транспортним засобом «Infiniti Q50», д.н. НОМЕР_1 чи будь-яких ознак, які б надавали можливість встановити керування вказаною особою транспортним засобом.

Загалом зміст спілкування ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 із працівниками патрульної поліції та певні запитання з боку понятих схиляють до висновку про небезпідставність показів ОСОБА_1 стосовно хронології та обставин події.

Отже, наведені вище факти у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_7 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_7 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим є підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката Шульги О.А. і скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шульги О.А. задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник