1Справа № 335/4819/21 3/335/1168/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним бухгалтером ТОВ «Металург монтаж 205», РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

22.04.2021 о 08:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, принижував гідність, штовхав та вдарив ногою в присутності двох малолітніх дітей.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він із дружиною перебувають у процесі розірвання шлюбу та поділу майна. Ця ситуація була спровокована дружиною, оскільки вона має намір обмежити його у спілкуванні із дітьми. Зазначив, що 22.04.2021 зранку між ним та дружиною відбулась сварка, під час якої вона намагалась вигнати його з квартири, і вже ближче до обіду вона викликала працівників поліції за порадою свого адвоката. Термінові заборонні приписи він не оскаржував та фактично виконав.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Івашков С.О. просив закрити провадження у справі через відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, про що подав заяву, в якій навів обґрунтування своєї позиції із посиланнями на положення чинного законодавства.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення достовірно підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 588513 від 22.04.2021, згідно з яким 22.04.2021 о 08:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, принижував гідність, штовхав та вдарив ногою в присутності двох малолітніх дітей;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності свого чоловіка ОСОБА_1 , який 22.04.2021 о 08:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру в присутності двох спільних малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом опитування особи від 22.04.2021, за яким ОСОБА_2 надала пояснення працівнику поліції про наявність між нею та чоловіком ОСОБА_1 неприязних стосунків, у зв`язку із чим останній проявляє фізичне насильство до неї та дітей, а саме штовхає, б`є її, а також здійснює психологічний тиск на неї. 21.04.2021 ОСОБА_1 передвинув шафу, щоби вона закривала вхідні двері та поставив ультиматум, щоб вона не заходила на територію його квартири та дітям повідомив, що вони будуть ходити до квартири через під`їзд, після чого погрожував їй. 22.04.2021 він її штовхнув, вона впала, після чого він вдарив її у живіт. ОСОБА_5 син вихватив у нього телефон та вибіг у під`їзд, а він напав на сина ззаду, проявив фізичне насильство до дитини. Після цього вибіг молодший син, а він його відштовхнув, і той впав та вдарився. Після чого о 08:10 год. вона з молодшим сином поїхали до дитячого садочку, та повернувшись не знайшла грошей, після чого викликала поліцію;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими під час розгляду справи судом, яка, будучі попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України пояснила, що 22.04.2021 вона із молодшим сином прокинулись та почали збиратися до дитячого садочку. Чоловік та старший син спали. Вона із молодшим чином пішла на кухню їсти, і в цей час прокинувся ОСОБА_1 та став наполягати, щоб вони покинули приміщення кухні, оскільки кухня знаходиться в його квартирі. Квартира, в якій вони проживають, складається з двох квартир, між якими зроблено прохід у стіні. Кухня знаходиться в тій квартирі, в якій проживає ОСОБА_1 . В тій частині, де проживає вона із дітьми, кухні немає. Після того, як вони поїли, пішли одягатись у коридор. ОСОБА_1 знаходився поряд та побачив, що лежить телефон, який він раніше їй подарував, та зазначив, що розіб`є цей телефон, схопив його. У цей час старший син вже прокинувся та забрав телефон в батька, але ОСОБА_1 відібрав телефон, штовхнувши сина. Потім молодший син став бігати за батьком, але той відмахнувся, що син впав і вдарився. Після чого ОСОБА_1 розбив телефон. Крім того, він, коли вона нахилилась, штовхнув її та вона впала, він після цього вдарив її ногою. Після цієї ситуації вона відвела молодшого сина до садочка і повернувшись побачила, що відсутні грошові кошти, які вона відкладала на закупівлю обладнання до стоматологічної клініки, в якій працює, та викликала поліцію. Після приїзду поліції, вона дізналась, що з приводу домашнього насильства потрібно викликати поліцію окремо, і вже після обіду викликала поліцію знову. Вже пізніше він викликав бригаду, які почали закладати цеглою стіну між квартирами, тобто він залишив її та дітей у квартирі без виходу. Зауважила, що з боку ОСОБА_1 періодично має місце домашнє насильство щодо неї та дітей, він поводиться агресивно, не може себе контролювати, і це відбувається протягом 9 років. Вона раніше не зверталась до поліції, оскільки намагалась зберегти шлюб.

- протоколом опитування малолітнього ОСОБА_3 у присутності законного представника матері ОСОБА_2 від 22.04.2021, який пояснив, що 22.04.2021 приблизно о 08:00 год. між батьками почався конфлікт, під час якого батько ображав мати, виражався нецензурною лайкою, після чого почав забирати в нього мобільний телефон матері, підійшов до нього ззаду, обхватив його руками та сильно прижав, та потім почав кидати мобільний телефон. Коли до батька підійшов молодший брат, батько відштовхнув його рукою та брат впав;

- формою оцінки ризику домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_2 , за якою ризик оцінюється як середній;

- формами оцінки ризику домашнього насильства щодо дітей, за якими ризик оцінено як високий;

- терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА № 187172 від 22.04.2021 та серії АА № 187155 від 22.04.2021, за якими ОСОБА_1 заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалих осіб та контактувати із ними до 14:00 год. 03.05.2021.

Зазначені докази суд визнає належними та допустимими, які у своїй сукупності та взаємозв`язку достовірно підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

При цьому, суд вважає необґрунтованою заяву захисника про закриття провадження у справі, оскільки в матеріалах справи наявні належні, допустимі та достовірні докази, які доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення поза розумним сумнівом.

Посилаючись на недопустимість доказу опитування малолітнього сина за відсутності психолога, захисник не зазначив конкретних норм законодавства, які зобов`язують працівників поліції проводити таке опитування у присутності психолога. Натомість, вказане опитування було проведено у присутності законного представника матері, що відповідає положенням ст. 270 КУпАП.

Також у протоколі та інших матеріалах справи зазначено, в чому полягало фізичне та психологічне насильство з боку ОСОБА_1 нецензурна лайка у бік потерпілої, приниження гідності, поштовхи та завдання фізичного болю ударом ноги.

Отже, заява захисника про закриття провадження у цій справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

При обранні виду адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення не притягувався, працює, одружений, має двох малолітніх дітей, а також ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Тому з урахуванням викладених обставин суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 хоча раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, однак не зробив для себе жодних висновків щодо неприпустимості протиправної поведінки, має низький рівень критики до свого вчинку, агресивно поводиться по відношенню до близьких осіб, суд вважає за доцільне з метою формування неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідківнаправити ОСОБА_1 для проходження відповідної корекційної програми в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк три місяці.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 39-1, 40-1, 173-2, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294, 300, 300-1, 307 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Івашкова Сергія Олеговича про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова