П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року м. Київ

Справа № 33/824/2420/2021 Головуючий у 1-й інстанції: Голуб О.А.

Унікальний № 761/41506/20

Суддя Київського апеляційного суду Пікуль А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

у с т а н о в и л а:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Зі змісту указаної постанови убачається, що 25 листопада 2020 року о 05 год. 30 хв. ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху по вул. Стеценка, 5 у м. Києві, в порушення п. 2.5 ПДР, керував автомобілем «Ford Mondeo» д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення районним судом вимог КУпАП та невідповідність постанови фактичним обставинам справи, просить постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (а. с. 18-21).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що згідно диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння наступає лише в разі керування особою транспортним засобом. Наголошує, що працівники поліції не зупиняли автомобіль «Ford Mondeo» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а тому проходження на визначення стану сп`яніння є незаконним. Зазначає, що на відеозаписі не міститься ніяких доказів, які б могли свідчити про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, або був зупинений під час керування транспортного засобу. На відеозаписі, який долучено працівниками поліції до матеріалів справи, не можна бачити ні автомобіль, який пересувався, ні його зупинку, і головне, де є сам ОСОБА_1 , і яке правопорушення віг скоїв коли спав у автомобілі.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи, що є порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Як убачається із матеріалів справи, докази отримання ОСОБА_1 судового повідомлення про розгляд справи відсутні, натомість із довідкового листа, який знаходиться на зворотній стороні обкладинки справи убачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримано 15 квітня 2021 року.

Ураховуючи викладене, та з метою забезпечення права ОСОБА_1 на перегляд судового рішення, пропущений строк на подачу апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року підлягає поновленню.

Апеляційна скарга крім ОСОБА_1 підписана також адвокатом Падецьким О. А. (а.с.24).

Однак, оскільки відповідно до наданого апеляційному суду ордера адвокат Падецький О. А. уповноважений на надання правової допомоги ОСОБА_1 лише у Шевченківському районному суді м. Києва (а.с.29), апеляційна скарга від імені адвоката Падецького О. А. суддею апеляційного суду не розглядається, як така, що подана неповноважною особою.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У даній справі суд першої інстанції унаслідок неправильної оцінки наявних у справі доказів дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, повторне протягом року.

У даному випадку зі змісту наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 104313 від 25 листопада 2020 року убачається таке.

25 листопада 2020 року о 05 год. 30 хв. ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху по вул. Стеценка, 5 у м. Києві, в порушення п. 2.5 ПДР, керував автомобілем «Ford Mondeo» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. У протоколі у якості своїх пояснень ОСОБА_1 , зазначив, що його розбудили поліцейські у машині і попросили пройти тест на драгер. Вказівка на повторність та/або щодо наявності попередніх стягнень у протоколі відсутня (а.с.2).

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 убачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу drager alcotest (а. с. 4).

При співставленні змісту протоколу про адміністративне правопорушення та указаних пояснень свідків з відомостями, які містяться на відеозаписі оперативної зйомки, виконаному працівниками поліції (відеозапис з нагрудної камери поліцейського) апеляційним судом встановлено таке.

У матеріалах справи міститься CD-диск з двома файлами-відеозаписами з портативних відео-реєстраторів, якими зафіксована розмова працівників поліції та ОСОБА_1 .

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факт руху та/чи зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції.

Натомість вказані відеозаписи починаються із розмови працівників патрульної поліції із ОСОБА_1 , який знаходився біля запаркованого автомобіля та пояснював працівникам поліції, що він не перебував за кермом та не рухався на даному авто, а спав у ньому у зв`язку із сваркою із дружиною.

Обставин знаходження ОСОБА_1 у автомобілі із ввімкненим ключем запалювання двигуна на відеозаписі не зафіксовано.

Отже, незважаючи на те, що відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування автомобілем під час його затримання, про керування ОСОБА_1 транспортним засобом зазначено лише у протоколі про адміністративне правопорушення, водночас жодних інших доказів, які б підтверджували вказану обставину, а саме: рапортів та/або пояснень поліцейських, свідків та/або показань технічних приладів відеофіксації, в матеріалах справи немає.

Крім того, з другого відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що поліцейський у присутності свідків запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння виключно на місці за допомогою алкотестера «Драгер». Після відмови правопорушника пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Ураховуючи наведене, працівниками патрульної поліції порушено вимоги ст. 266 КупАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме - після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу drager alcotest йому не запропоновано пройти такий огляд у найближчому медичному закладі (лікаря-нарколога).

За таких обставин, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що працівники поліції затримали водія ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та доказів запропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, у суду немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, як вже зазначено вище, дослідженням змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він не відповідає вимогам статті 256 КУпАП України, а саме, формулювання суті адміністративного правопорушення не узгоджується з диспозицією частини 2 статті 130 КУпАП України (відсутня вказівка на повторність та/або попередні адміністративні стягнення).

У відповідності до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Пікуль