Дата документу 22.04.2021
Справа № 334/1622/21
Провадження № 3/334/809/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, інші дані суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.02.2021 року о 12 годині 33 хвилин в м. Запоріжжі, по вул. Дніпровське шосе 38 керував транспортним засобом «Opel Vectra», з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Від керування відсторонено, про повторність попереджено. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 31.03.2021, 22.04.2021 ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про день судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які повернуті до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про призначення у справі судового засідання, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП, у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування причин неявки його в судове засідання у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. У рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 049458 від 19.02.2021, ОСОБА_1 19.02.2021 року о 12 годині 33 хвилин в м. Запоріжжі, по вул. Дніпровське шосе 38 керував транспортним засобом «Opel Vectra», з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Згідно рапорту працівника поліції Нестеренко В.В. слідує, що 19.02.2021 під час несення служби у складі екіпажу «Драгун АП 152» о 12 годині 00 хвилин по Дніпровському шосе 38 було зупинено транспортний засіб «Opel Vectra» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає АДРЕСА_1 . Водій ОСОБА_1 перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, та відмовився від проходження мед. огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Стосовно водія складено протокол про адмін. правопорушення за ст. 130 КУпАП, винесено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується також письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 19.02.2021 у їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора співробітників поліції вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків співробітниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі, на що правопорушник відмовився, мотивуючи відмову браком часу, з наслідками відмови від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння ознайомлений.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до 2.5. Правил дорожнього руху вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксований відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

17.03.2021 року набрав чинності Закон України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», яким посилено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, і на теперішній час передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

На момент вчинення особою адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, який було визначено законодавством на момент вчинення нею вказаного правопорушення, тобто у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на наступне.

Згідно до пункту 28 частини 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, суди не вправі призначати винній особі позбавлення права керування транспортними засобами, коли вона такого права була позбавлена або не мала взагалі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку посвідчення водія не отримував, а тому права керування транспортними засобами не мав (а.с. 2). За таких обставин суд позбавлений можливості призначити йому відповідне адміністративне стягнення.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 454 гривень.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 130, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: Коломаренко К. А.