Справа № 323/512/21
Провадження № 3/323/273/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

01 березня 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ №101171 від 26.02.2021 р., щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 26 лютого 2021 року о 15 год. 10 хв. в м. Оріхів, по вул. Запорізькій водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211010, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. На пропозицію пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в КНП «Оріхівська БЛІЛ» відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання 01.04.2021 року з`явився, вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив, що 26.02.2021 року був дійсно зупинений працівниками поліції, у яких виникли сумніви у наявності в нього страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів. Однак в процесі спілкування працівники поліції стали поводитись дивно, робити незрозумілі натяки, належним чином вимогу про проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не пред`являли, свідків не залучали, протоколу на місці зупинки чи взагалі в присутності ОСОБА_1 не складали.

У зв`язку з поясненнями ОСОБА_1 судовий розгляд двічі відкладався для виклику свідків, зазначених у протоколі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_1 в подальшому в судові засідання не з`явився.

Судові повістки повернулись до суду неврученими з позначкою «адресат відсутній».

При цьому, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 26.02.2021 року за ч. 1 ст.130 КУпАП, а вказана у протоколі адреса є дійсним місцем його проживання, оскільки першу повістку він отримав належним чином саме за цією адресою.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Оріхівського районного суду Запорізької області .

Суд бере до уваги положення ч.2 ст.38 КУпАП (у редакції станом на час вчинення інкримінованого правопорушення), якою визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Також, суд бере до уваги, що пунктом «с» частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі гарантовано право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Водночас, статтею 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Стаття 17 була включена до Конвенції, оскільки неможливо виключати, що особа або група осіб намагатимуться покладатися на права, закріплені в Конвенції, для отримання права на здійснення діяльності, спрямованої на знищення тих самих прав (Перінчек проти Швейцарії [ВП], § 113; Зданока проти Латвії [ВП], § 99 стосовно підготовчої роботи щодо Конвенції). Зокрема, не є малоймовірним, що тоталітарні рухи, організовані у формі політичних партій, можуть покінчити з демократією після процвітання при демократичному режимі, що є прикладами цього в сучасній європейській історії (Партія добробуту та інші проти Туреччини [ВП], § 99).

В забороні «зловживання правами» стаття 17 спрямована на забезпечення демократій засобами боротьби з діями та діяльністю, які знищують або неналежним чином обмежують основні права і свободи незалежно від того, чи ці дії або діяльність здійснюються "державою", "групою" або "особою" (Birsan проти Румунії (ріш.), § 68)

З диспозиції частини 1 статті 268 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, суд бере до уваги, що строки накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення для суду обмежені ст.38 КУпАП (станом на час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення) та в даному випадку стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Закінчення зазначених строків, у відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості переривання або зупинення перебігу строків, визначених для накладення адміністративного стягнення статтею 38 КУпАП, для справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які двічі викликались в судове засідання, не з`явились.

При цьому свідок ОСОБА_3 судовий виклик за адресою, зазначеною в протоколі, двічі не отримав, а відповідне поштове відправлення повернулось не врученим з позначкою «адресат відсутній».

Свідок ОСОБА_2 судові виклики двічі отримав належним чином, але двічі не з`явився без повідомлення причин. Застосування примусового приводу до свідків нормами КУпАП не передбачено.

Доданий до протоколу відеозапис не може бути визнаний судом як належний та допустимий доказ, оскільки в протоколі та в додатках до нього не вказані відомості про технічний пристрій, за допомогою якого цей відеозапис був створений. Сам відеозапис не відтворює повністю процес фіксації правопорушення та складання у встановленому законом порядку протоколу про адміністративне правопорушення, а припиняється на початковій стадії. Наявність свідків на місці зупинки та факт складання протоколу на відеозаписі відсутні, а записаний фрагмент не містить роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав.

Крім того, суд виходить з того, що вимога поліцейського щодо проходження медичного огляду має ґрунтуватись на встановленні хоча б початкових ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, які мають бути зафіксовані належними доказами. У протилежному випадку висунення такої вимоги є безпідставним і може свідчити про свавілля з боку працівника поліції.

У протоколі ознаками наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , за якими працівник поліції нібито пред`явив пройти відповідний медичний огляд, зазначені виражене тремтіння рук та відсутність реакції очей на світло. Однак на відеозаписі таких ознак не зафіксовано, реакцію очей ОСОБА_1 на світло ніхто не перевіряв.

В даному випадку матеріали справи не містять жодного доказу про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які надавали б підстави для висунення вимоги щодо проходження медичного огляду.

Відповідно до п.п. 6, 7 Розділу ІХ цієї ж Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявним лише за умови доведеності факту відмови від огляду в медичному закладі. Недоведеність хоча б одного з цих фактів означає порушення встановленого законом порядку та виключає склад цього правопорушення.

Досліджені судом матеріали справи фактично не містять належних та допустимих доказів інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Непрямо про відсутність таких підстав свідчить і те, що відповідно до п. 1 Розділу ІХ Інструкції № 1395 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак в порушення цієї норми поліцейський, що склав протокол відносно ОСОБА_1 , не відсторонив його від керування автомобілем, що може свідчити про те, що в нього не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

За наведених вище обставин підстави вважати вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні доведеною відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв