Справа № 177/242/21
Провадження № 3/177/222/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2021 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Строгова Г.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, голова комісії з реорганізації Христофорівської селищної ради, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1874/04-36-07-23 від 15.02.2021, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Христофорівської селищної ради, виявлені порушення ведення податкового обліку: порушено методологію заповнення Звітів про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2019, 2020 роки, а саме занижено доходи на загальну суму 889 696 (в т.ч.: за 2019 рік завищено на суму 110 000 грн., за 2020 рік занижено на суму 999 696 грн.), чим порушено п. 4.1 ст. 44, ст.48 ПК України, наказ Міністерства фінансів України від 17.06.2016 №553 (у редакції наказ Міністерства Фінансів України від 28.04.2017 №469) та п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затверджене Наказом МФУ від 29.11.1999 р. №290, зареєстроване в МЮУ 14.12.1999 №860/4153.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові зауваження, в яких, зокрема, просив суд справу відносно нього закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Згідно ст. 268 КУпАП справу розглянуто за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Положеннями ст. 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Таким чином, правовий зміст правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, пов`язується з наявністю чіткої доказової бази щодо обставин такого правопорушення та суб`єкту такого правопорушення, який має спеціальний правовий статус, в даному випадку, - керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 15.02.2021 № 1874/04-36-07-23, складено на підставі акту перевірки від 15.02.2021 № 226/04-36-23-07/04338368, копія якого долучена до матеріалів справи разом з витягом з реєстру, в якості доказів вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки.

Будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, складених головним державним ревізором - інспектором ДПС, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

Відповідно ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку, однак в матеріалах справи відомості про вручення керівнику підприємства акту про результати позапланової виїзної перевірки відсутні.

Крім того, як видно з акту перевірки від 15.02.2021, під час перевірки встановлені порушення податкового законодавства за січень, лютий 2015 року та червень, липень 2020 року, до матеріалів справи долучений недатований витяг, згідно якого, керівником (головою ліквідаційної комісії) є ОСОБА_1 , з зазначеного витягу не можливо встановити чи перебував ОСОБА_1 на вказаній посаді у період вчинення правопорушень, інших доказів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_1 , як на дату складання протоколу так і у період скоєння адміністративного правопорушення, до протоколу не додано.

З диспозиції ст. 163-1 КУпАП вбачається, що вона є бланкетною нормою і передбачає відповідальність за порушення конкретних норм податкового законодавства України, в даному випадку, п. 4.1 ст. 44, ст.48 ПК України, наказ Міністерства фінансів України від 17.06.2016 №553 (у редакції наказ Міністерства Фінансів України від 28.04.2017 №469) та п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затверджене Наказом МФУ від 29.11.1999 р. №290, зареєстроване в МЮУ 14.12.1999 №860/4153.

Вказаними нормами законодавства визначені загальні вимоги щодо порядку ведення обліку доходів, складання податкової декларації, форми звіту тощо, окремі частини та пункти вищезазначених норм відсилають до інших пунктів та статей Податкового кодексу України.

Таким чином, усупереч вимогам ст. 256 КУпАП, з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо зробити висновок про об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення, тобто, яке порушення порядку ведення податкового обліку було допущено, чи було воно допущено саме ОСОБА_1 та в чому воно виявилось.

Суд не приймає, як належний та допустимий доказ, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи на виконання постанови суду від 26.02.2021, оскільки до матеріалів справи додана їх копія, яка всупереч вимогам законодавства, належним чином не засвідчена.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у порушенні п. 44.1 ст. 44, ст.48 ПК України, наказу Міністерства фінансів України від 17.06.2016 №553 (у редакції наказ Міністерства Фінансів України від 28.04.2017 №469) та п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затверджене Наказом МФУ від 29.11.1999 р. №290, зареєстроване в МЮУ 14.12.1999 №860/4153, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не доведена «поза розумним сумнівом», у зв`язку з чим, провадження у справі підлягає закриттю в силу п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.163-1, 7, 247 ч.1 п.1, 284 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення в установленому законом порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Г.Г. Строгова