Справа № 302/365/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., у відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кривки П.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/531/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22. 05. 2019.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , сезонний робітник, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №148918 від 20. 03. 2019 та постанови судді від 22. 05. 2019 вбачається, що 18. 03. 2019 біля 19 год. 05 хв. в с. Пилипець, навпроти будинку № 58, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №048917 від 20. 03. 2019 вбачається, що 18. 03. 2019 біля 19 год. 05 хв. в с. Пилипець, навпроти будинку № 58, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив наїзд на огорожу біля будинку №58. В результаті ДТП було пошкоджено огорожу та автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Стверджує, що під час ДТП автомобілем, у якому він був пасажиром, керувала інша особа. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження і знепритомнів, тому подальших подій не пам`ятає. Зі слів очевидців йому відомо, що з автомобіля, який з`їхав з дороги, пошкодив огорожу та перекинувся, його витягли мешканці села, машиною швидкої

-2-

допомоги був доставлений у Міжгірську ЦРЛ. Пригадує, що в лікарні його огляд на стан сп`яніння шляхом відбору біологічних матеріалів для проведення лабораторних досліджень чи іншим способом не проводився; внаслідок отриманих травм він відчував сильний біль, не дуже адекватно сприймав навколишню обстановку, які сааме медикаменти застосовували, надаючи медичну допомогу, не знає. Вказує на те, що протоколи про адміністративні правопорушення були складені не на місці ДТП, а через два дні, 20. 03. 2019, в той час коли він знаходився на стаціонарному лікуванні. В них відсутні відомості про свідків, які могли надати пояснення щодо обставин правопорушення. Вважає, що суд розглянув справу поверхнево, свідків необхідність допиту яких визнав необхідним, не допитав і взяв до уваги тільки їх письмові пояснення, достовірність і неупередженість яких не перевірив. Зазначає, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , показаннями яких суд обгрунтував свої висновки, на його думку, з процесуальної точки зору, не є свідками у цій справі. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09. 11. 2015, оскільки такий складений у палаті хірургічного відділення лікарні на підставі лише візуального огляду, без застосування спеціальних технічних засобів та обов`язкових у данному випадку лабораторних досліджень, виходячи тільки з відчутного запаху спиртного, що не є дивним після надання йому першої допомоги та знаходження у палаті інших хворих, і його ніби-то ствердної відповіді на запитання лікаря провживання алкоголю.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кривка П.П. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, до суду не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кривки П.П., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-3-

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 18. 03. 2019 біля 19 год. 05 хв. в с. Пилипець, навпроти будинку № 58, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку не вибрав безпечну швидкість руху та допустив наїзд на огорожу біля будинку №58. В результаті ДТП було пошкоджено огорожу, а автомобіль отримав механічні пошкодження.

Своїми діяннями ОСОБА_1 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій ОСОБА_1 цих вимог Правил дорожнього руху України не дотримався, а тому доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, оскільки за кермом автомобіля перебувала інша особа, є необґрунтовані та спростовуються наявними доказами у справі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №048917 від 20. 03. 2019; схемою ДТП від 18. 03. 2019, письмовими поясненнями свідків (очевидців ДТП) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається те, що в автомобілі знаходився тільки ОСОБА_1 , поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вина також ОСОБА_1 підтверджується листом начальника Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області про те, що відомості по факту ДТП у Єдиний реєстр досудових розслідувань не вносились і рішення по такому не приймалось, оскільки ОСОБА_1 являвся особою яка вчинила адміністративне правопорушення і одночасно потерпілим по даному факту, що підтвердив в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_7 .

Справа про адміністративне правопорушення розглядається судом щодо особи у межах складеного щодо неї протоколу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З указаного протоколу вбачається, що зазначеним вимогам законодавства такий відповідає, оскільки містить всі необхідні дані про особу порушника, час і місце правопорушення, діяння, що становить об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, наявність потерпілого та дані про нього, факт заподіяння матеріальної шкоди, а тому його визнано таким, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський СРПП №2 Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 був упереджений при складанні протоколу та схеми дорожньо-транспортної пригоди, і що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на такі дані не вказується, як в апеляційній скарзі, так і під час розгляду справи апеляційним судом. Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

-4-

При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а тому його твердження в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими.

Разом з тим, за частиною 1 статті 130 КУпАП, особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України №1395 від 07. 11. 2015 (далі Інструкція).

Так, пунктом 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17. 12. 2008 № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09. 11. 2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами,

-5-

направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №148918 від 20. 03. 2019, ОСОБА_1 18. 03. 2019 біля 19 год. 05 хв. в с. Пилипець, навпроти будинку № 58 керував автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

З висновку №20 від 18. 03. 2019 лікаря Міжгірської районної лікарні ОСОБА_8 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Цей висновок не суперечить вимогам як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09. 11. 2015.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Всупереч наведеним в апеляційній скарзі доводам, матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським інспектором СРПП №2 Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Попович О.В., законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №148918 від 20. 03. 2019 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17. 12. 2008, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України №1452/735 від 09. 11. 2015.

-6-

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недійсність результатів медичного огляду, а відтак і недопустимість складеного відносно нього медичного висновку, через проведення медичного огляду з порушенням Інструкції, так як біологічні зразки від нього не відбирали, апеляційний суд відхиляє.

Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Таким чином, в основу рішення суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення обґрунтовано покладено результати його огляду лікарем Міжгірської районної лікарні.

Що стосується доводів про порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09. 11. 2015, то такі апеляційний суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про порушення працівниками поліції чи медичним працівником вимог вищевказаної Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, лікарем ОСОБА_9 здійснювався огляд ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою у застосуванні до нього приладу «Drager», за іншими критеріями, зокрема і по візуальних ознаках.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в ній не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. ст. 33, 36 цього Кодексу, зокрема, і у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою передбачено лише одне безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху. є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відтак адміністративне стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Також суддею дотримані вимоги Закону при накладенні стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень.

При цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є

-7-

таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При прийнятті рішення враховуються і положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що апелянтом жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22. 05. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя