1Справа № 335/2313/21 3/335/672/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Івлєва М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102035 від 22.02.2021 року встановлено, що 22.02.2021 року о 05 год. 06 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги, біля буд. 47, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою «Drager Alcotest 6820» та зі згоди водія (результат 1,39% проміле). Про повторність попереджений, від керування відсторонений, транспортний засіб залишено на місці зупинки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнав, його захисник адвокат Івлєв М.М. просив провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером НОМЕР_2 від 22.02.2021 року уповноваженою на те особою інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Чумак А.В.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу складання протоколу ОСОБА_1 не заявлено.

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена іншими доказами, що містяться у матеріалах справи, а саме:

- тестом на алкоголь за допомогою приладу «Драгер 6810», яким встановлено, що 22.02.2021 року о 05 год. 35 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з результатом огляду 1,39% проміле,

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (незгоди в результатами огляду ОСОБА_1 не висловлював);

- рапортом поліцейського роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Афанасьєва І;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують той факт, що 22.02.2021 року о 05 год. 35 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги, 47/8, ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій погодився та на місці зупинки транспортного засобу, за добровільної згоди, пройшов тест для визначення степені алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Драгер. Результат даного тесту становив 1,39% проміле алкоголю. Вказані свідки викликалися до суду проте до суду не з`явилися;

- відеозаписам з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення. Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер, наданих суду до протоколу та на виконання запиту суду, за клопотанням захисника Івлєва М.М., під час проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 жодних заперечень не висловлював, клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції не заявляв.

Згідно матеріалів справи, з результатами тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер 6810» ОСОБА_1 погодився, як погодився і зі змістом акта огляду на стан сп`яніння, свою згоду підтвердив у тому числі власними підписами.

Також матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення - судом, не встановлено.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Суд не погоджується з посиланням захисника на неналежність як доказів письмових пояснень свідків, оскільки згідно з п. 2.7 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, свідки адміністративного правопорушення (у разі їх наявності) можуть надати свої письмові пояснення, які також долучаються до протоколу.

Факт надання усних пояснень свідками, які могли бути записані працівником поліції до спеціальних бланків через певний проміжок часу, та підписання протоколу до його повного заповнення не спростовує обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Крім того, зазначений Порядок не містить вимог до оформлення письмових пояснень свідків, тому суд не вважає, що його норми були порушені при складанні протоколу.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Наведених норм законодавства поліцейськими порушено не було. У той же час, ОСОБА_1 не скористався правом на звернення до закладу охорони здоров`я самостійно чи за клопотанням до працівників поліції, у разі якщо він був незгодний з результатами тестування.

Також, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення, спростовуються підписом останнього у протоколі у графі «зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні».

Крім того, посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Івлєва М.М. на відсутність належних доказів у справі, суд не приймає до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 відповідно до норм чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення, а долучені до протоколу докази отримані у встановленому чинним законодавством порядку, стосуються та підтверджують обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити захиснику у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надано доказів на спростування встановлених судом обставин, які свідчать про вчинення ним порушення п. 2.9. а) ПДР.

З огляду на те, що предметом доказування у даній справі є наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за своїм змістом показання свідків не можуть нести відомостей, які б спростували встановлені судом обставини.

Тому, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд наголошує, що керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд враховує наявні дані про особу порушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, тяжкість ймовірних наслідків, що дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху України та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню вини та інших вимог ст. 33 КУпАП, а також безальтернативність санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд враховує, що відсутні обставини, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , які передбачені ст. 17 КУпАП.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IХ від 16.02.2021 року, який набрав законної сили 17.03.2021 року, частина 1 статті 130 КУпАП була викладена у новій редакції, якою посилено відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу серії ААБ № 102035 від 22.02.2021 року, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 22.02.2021 року, тобто до моменту набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» чинності.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналізуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» посилюється відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже в даному випадку Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» зворотної сили не має, тому суд вважає за необхідне накласти стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Кодексу, яка діяла під час вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 321 КУпАП, щодо обчислення строків позбавлення спеціального права, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 40-1, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири / гривні 00 коп.

Роз`яснити що тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Запропонувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно в 15-денний строк після вручення копії постанови сплатити штраф.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров