Справа № 438/594/21
Номер провадження 3/438/348/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2021 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі захисника адвоката Баумкетнер О.Т., -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 080255 від 07.04.2021 року гр. ОСОБА_1 07.04.2021 року 18 год.30 хв. на (в) смт.Східниця вул.Шевченка 07.04.2021 р. о 18:30 год в смт.Східниця по вул.Шевченка водій керував автомобілем «Mercedes S280» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, з використанням алкотестеру Драгер 6820 на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Баумкетнер О.Т. у судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі, пояснила, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним. Зазначила, працівниками поліції було грубо порушено процедуру проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а саме те, що працівниками поліції не було дотримано норм закону щодо фіксування відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а стан алкогольного сп`яніння, як це зазначено в протоколі відносно нього, був надуманий і не підтверджений доказами, які б вказували на його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисником адвокатом Баумкетнер О.Т. надано у судовому засіданні письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній «відмовився від проходження на стан сп`яніння на місці зупинки, хотів пройти огляд в закладі охорони здоров`я, при чому вимагав здійснення лабораторного дослідження. Медичний висновок, який є в матеріалах справи, базується виключно на візуальних ознаках».

Суд, заслухавши пояснення захисника, дослідивши докази в справі, прийшов до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 080255 від 07.04.2021 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 07.04.2021 року 18 год.30 хв. на (в) смт.Східниця вул .Шевченка 07.04.2021 р. о 18:30 год в смт.Східниця по вул.Шевченка водій керував автомобілем «Mercedes S280» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, з використанням алкотестеру Драгер 6820 на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проте зазначений протокол не є належним доказом вини ОСОБА_1 та не може бути взятим судом до уваги з наступних підстав.

Як вбачається із пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також із рапорта поліцейського СРПП ВнП№1 ДРВП ГУНП у Л.о І.Хруняка від 07.04.2021 року, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів відмовився. Суд звертає увагу на те, що у вищезазначеному протоколі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції у встановленому законом порядку було запропоновано пройти освідування у медичному закладі.

Згідно з ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначається «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Згідно з п. 3 Порядку огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, поліцейським водій може бути оглянутий з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише на місці зупинки і лише з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Статтею 266 КУпАП передбачено дві підстави для проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я:

1.У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів;

2.У разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Згідно з п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Вищевказане також передбачене і ч. 3 ст. 266 КУпАП та п.9. і 12 розділу 11 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

В процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення не здобуто даних про те, що поліцейським СРПП ВнП№1 ДРВП ГУНП у Л/о Хруняком 07 квітня 2021 року після здійснення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, було запропоновано освідування у медичному закладі, оскільки за змістом п.п.6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, на поліцейського покладений обов`язок направити водія транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, до відповідного закладу охорони здоров`я та забезпечити проведення такого огляду протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Проте, з відеозапису та матеріалів справи вбачається, що поліцейським не вчинено жодних дій, які б свідчили про направлення ОСОБА_1 до медичного закладу та забезпечення проведення його медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд також звертає увагу на те, що із дослідженого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відеозапису (без зазначення дати та часу), який міститься на оптичному диску, вбачається, що поліцейськими неподалік медичного закладу було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я. Останній не заперечував щодо проведення відповідного огляду. У подальшому у присутності медичного працівника на вимогу поліцейського «продути трубку» ОСОБА_1 вимагав проведення лабораторного огляду його на стан сп`яніння.

Судом також досліджено письмові пояснення ОСОБА_2 , лікаря, який відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду за №19, складеному о 19 год.22 хв.04 2021 року, проводив медичний огляд ОСОБА_1 , зазначено що «сьогодні близько 14 год. 07.04.2021 в ЦМЛ доставлено для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Однак гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду». При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена година вчинення правопорушення 18 годин 30 хвилин.

Відповідно доп.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, суд звертає увагу на наявність у матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за №19, складеному о 19 год.22 хв.04 2021 року встановлено, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Відповідно гр. ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, тобто допустив порушення п.2.9 ПДР.

Представлені суду вищезазначені докази по справі про адміністративне правопорушення не дають можливості у визначеному законом порядку органу (посадовій особі) встановити наявність адміністративного правопорушення, зокрема, порушення особою п.2.5 чи.2.9а ПДР, відповідно винність даної особи в його вчиненні.

Таким чином, належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, а саме відмови від виконання вимоги поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у матеріалах справи відсутні.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь згідно з ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами не був підтверджений стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та правомірність складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП, тому суд, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважає необхідним закрити провадження в справі стосовно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя А.Т.Слиш