Справа № 697/471/21
Провадження № 3/697/306/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2021 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області від Відділу поліції № 1 (м. Канів) ГУНП в Черкаській області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493144 від 15.03.2021 вбачається, що ОСОБА_1 15.03.2021 о 11 годині 10 хвилин на а.д. Р 09 Миронівка-Канів-Софіївка 33 км. керував т.з. ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору та після зупинки на вимогу поліцейського шляхом подачі дисковим жезлом продовжив рух та на 34 км спинився, сидячи у салоні даного т.з. ВАЗ 2101 за кермом вживав горілку, до проведення освідування на стан сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 є, 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнав та вказав, що ні до зупинки працівниками поліції автомобіля, яким він керував, ні після зупинки, горілки за кермом не вживав.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Гончарук А.В. в судовому засіданні заперечував щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи в судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_2 , який показав, що 15.03.2021 він їхав разом з ОСОБА_1 в салоні автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який було зупинено працівниками поліції. Зазначив, що після зупинки працівниками поліції вказаного автомобіля, ОСОБА_1 горілки не вживав. Крім цього, свідок вказав, що це він перебував в стані алкогольного сп`яніння, а не ОСОБА_1 , проте працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гончарука А.В., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто, при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, необхідним є доведення факту вживання водієм транспортного засобу алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.10 (є) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами, визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до положень ч. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з п. 3, 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6-7 зазначеної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні положення містяться в ст. 266 КУпАП, відповідно до якої (в редакції, чинній на час притягнення особи до адміністративної відповідальності), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відсутні відомості щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв саме після зупинки транспортного засобу.

Крім цього, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є однотипними, раніше заготовленими та надрукованими і фактично являють собою бланки пояснень в яких заздалегідь сформована позиція, яку хотів представити поліцейський, який отримав ці пояснення. Такі пояснення не відображають усі об`єктивні обставини складу правопорушення, через що виникає сумнів у їх достовірності і тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Суд також звертає увагу на те, що письмове пояснення ОСОБА_3 не містить відомостей про дату його народження та відомостей на підставі яких поліцейським встановлено особу вказаного свідка.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази факту вживання ОСОБА_1 алкоголю після того як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, що є обов`язковою ознакою визначеною у диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Стосовно наявного в матеріалах справи письмового пояснення, яке підписане ОСОБА_1 , то в судовому засіданні останній вказав, що його підписав не читаючи, оскільки працівник поліції зазначив про необхідність підписати таке пояснення.

Також, як вбачається з цих пояснень, ОСОБА_1 15.03.2021 рухався на т.з. ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 близько 10 години, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що останній рухався на вказаному автомобілі 15.03.2021 о 11 год. 10 хв.

Постанова про накладення стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП також не може слугувати доказом вини ОСОБА_1 , оскільки така постанова не посвідчує стан водія.

Відповідно до пунктів 5, 6 Розділу ІІ, пунктів 1, 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493144 від 15.03.2021, у графі «До протоколу додаються» вказано: письмове пояснення водія, відео з відеореєстратора. Проте, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення відео з відеореєстратора долучено до матеріалів справи не було.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2021 року ухвалено витребувати з Відділу поліції № 1 (м. Канів) ГУНП в Черкаській області відео з відеореєстратора (технічного приладу або технічного засобу, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису) інспектора СРПП № Відділу поліції № 1 (м. Канів) ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Ярмоленко А.В., щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493144 від 15.03.2021 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Розгляд справи відкладено до 27.04.2021.

Однак, станом на 27.04.2021 вимоги постанови суду про витребування відео з відеореєстратора (технічного приладу або технічного засобу, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису), поліцейським виконано не було. Про причини неможливості його подання не зазначено. Розгляд справи відкладено до 11.05.2021 та повторно направлено до Відділу поліції № 1 (м. Канів) ГУНП в Черкаській області копію постанови суду від 20.04.2021 про витребування відео з відеореєстратора (технічного приладу або технічного засобу, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису).

Проте, станом на 11.05.2021 вимоги зазначеної постанови суду не виконано, відео з відеореєстратора (технічного приладу або технічного засобу, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису), про яке вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493144 від 15.03.2021 складеного відносно ОСОБА_1 не надано, причини неможливості подання вказаного доказу не зазначено.

Крім цього, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неодноразово викликалися в судові засідання у даній справі, а саме: на 14.04.2021 (а.с.13, 14), 20.04.2021 (а.с.20, 21), 27.04.2021 (а.с.30, 31), 11.05.2021 (а.с.37, 38), однак в судові засідання не з`являлися. Причини неявки суду не повідомляли.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

За таких обставин, матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не містять безумовних та переконливих доказів його вини, що позбавляє можливості дійти висновку про наявність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Крім цього, суд також звертає увагу на те, що згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

В порушення вказаних положень КУпАП працівниками поліції не було вручено ОСОБА_1 під розписку копії протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 493144 від 15.03.2021, а її було направлено на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку лише 17.04.2021, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті в якому надійшла копія цього протоколу на поштову адресу ОСОБА_1 та яка за клопотанням захисника адвоката Гончарука А.В. долучена судом до матеріалів справи. Тобто копія протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 493144 від 15.03.2021 направлена на адресу ОСОБА_1 вже після призначення судом даної справи до розгляду та виклику працівників поліції в судове засідання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд зазначає, що однією з підстав закриття провадження в справі є ігнорування працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які чотири рази викликалися в судові засідання у даній справі, свого обов`язку відповідно до ст. 251 КУпАП довести обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Б. К. Скирда