Єдиний унікальний номер 728/408/21
Номер провадження 3/728/173/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Пархоменка П.І.

за участі:

секретарів судового засідання Горбач Н.Д., Петренко О.Г.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Антоненка І.Є.

розглянув матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Прип`ять Київської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , освіта повна вища, розлучений, фізична особа-підприємець, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , -

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. 21 лютого 2021 року о 23 годині 35 хвилин ОСОБА_1 в м. Бахмач Чернігіської області по вулиці Першотравневій керував автомобілем МІТSUВІSНІ OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

2. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 21 лютого 2021 року після святкування дня народження знайомих, ОСОБА_2 попросила його проїхати за кермом автомобіля і вона сіла йому на коліна, а коли їх зупинили працівники поліції, вона пересіла на сидіння пасажира. Він не здійснював керування транспортним засобом і свідків при складані протоколу про адміністративне правопорушення не було.

3. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що коли він повертався додому, зустрів автомобіль поліції і велику кількість людей, які вчинили сварку з працівниками поліції. Його покликав працівник поліції, записав його дані. Він трохи постояв і поїхав додому.

Він чув, що працівник поліції просив водія пройти тест, але водій відмовився, хоча при складані при складанні протоколу він вже не був присутнім, пояснень не давав.

4. Допитана свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона попросила ОСОБА_1 проїхати за кермом транспортного засобу і сіла йому на коліна, коли їх зупинили працівники поліції пересіла на сидіння пасажира. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд.

5. В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_2 є цивільною дружиною ОСОБА_1 і вона попросила його проїхати за кермом автомобіля, сіла йому на руки.

6. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що за кермо сідала ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, коли їх зупинили працівники поліції він не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, а працівники поліції доставали якісь документи, можливо складали протокол, але він точно не знає.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

7. Таким чином, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано такі докази:

7.1. протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 472008;

7.2. пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , при цьому першого свідка було допитано в судовому засіданні;

7.3. відеозапис з нагрудної камери поліцейського;

7.4. інформацію про наявність посвідчення водія та про реєстрацію транспортного засобу;

8. В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в спростування своєї вини надала особисті пояснення (див. пункт 2) та було допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (див. пункти 4-6).

9. Захисник наголосив на тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, свідків при складанні протоколу не було, з відеозапису не вбачається, що останній керував транспортним засобом, а сам протокол було складено пізніше, ніж час на відеозаписі.

ІV. Оцінка Суду

10. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд знаходить, що матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно із яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

11. Так згідно з пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

12. В даних правовідносинах із відеозапису поліцейського (див. пункт 7) видно як рухається атвомобіль, який був зупинений працівниками поліції, із-за місця водія вийшов ОСОБА_1 , який на початку пояснив, що намагається доїхати до станції технічного обслуговування, в подальшому при спілкуванні з працівниками поліції змінив свої пояснення.

Зокрема спілкування працівників поліції відбувалось близько години, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння та пред`явити документи, на що останній неодноразово відмовлявся, висловлював недовіру працівникам поліції, виражався нецензурною лайкою, у відділ поліції їхати не бажав.

При цьому він вимагав паспорт у працівників поліції, казав: «Чого ти на ушах висиш», «Принесуть паспорт і ми з вами розпрощаємось».

13. Крім цього, вказані докази узгоджуються із даними, які містяться в в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472008 від 22 лютого 2021 року, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього, він узгоджується із іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

14. В сукупності з наведеними доказами вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, такі пояснення не є вирішальним доказом по справі і не підтверджують невинуватість ОСОБА_1 .

15. Надаючи оцінку поясненням свідка ОСОБА_3 (див. пункт 3) і запереченням захисника щодо відсутності свідків (див. пункт 9) Суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що був запрошений працівником поліції і чув, як відмовлялись від проходження огляду, хоча підпису в протоколі не ставив.

16. В такому випадку Суд підкреслює, що вимога зафіксувати відмову проходження огляду на стан сп`яніння водія в присутності двох свідків покликана забезпечити право на захист особи та уберегти її від зловживання працівниками поліції, але сама відсутність свідків при наявності інших достовірних доказів і не порушені прав особи висловити свої позиції, надати пояснення і докази, не може бути підставою для визнання особи невинуватою.

17. Так і в даній ситуації свідок ОСОБА_3 підтвердив, що його запрошували працівники поліції, а свідок ОСОБА_6 в своїх письмових поясненнях підтвердив обставини щодо огляду на стан сп`яніння.

Важливо, що в ситуації, яка розглядається на відеозаписі чітко зафіксовано неодноразові пропозиції ОСОБА_1 пройти медичний огляд, на які він категорично відмовляється, а тому навіть відсутність підпису свідка в протоколі про адміністративне правопорушення не виключає відповідальності особи, яка в порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України відмовилась пройти медичний огляд, що зафіксовано відповідними доказами.

Права ОСОБА_1 не були порушені, він мав можливість висловити свої зауваження і надати пояснення.

18. Обставини викладені на відеозаписі спростовують докази надані ОСОБА_1 (див. пункт 8).

19. Свідок ОСОБА_2 при надані пояснень в суді на запитання головуючого про те, в яких взаємовідносинах вона перебуває з ОСОБА_1 не повідомила, що пов`язана з ним спільним побутом і спільно проживає, на вказані обставини звернула увагу свідок ОСОБА_4 (див. пункт 5).

В такому випадку Суд не може взяти до уваги її пояснення, як правдиві, поряд з цим враховуючи, що вони суперечать даним, які зафіксовані на відеозаписі.

20. Сам ОСОБА_1 на відеозаписі на початку говорив, що намагається доїхати до станції технічного обслуговування, в подальшому при спілкуванні з працівниками поліції змінив свої пояснення (див. пункт 12), що свідчить про недостовірність повідомлених ним даних.

21. Так само і пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (див. пункти 5-6) не відповідають даним із відеозапису і в сукупності з іншими доказами не можуть бути підставою для закриття провадження по справі.

22. Так, на основі досліджених доказів Суд в даному випадку може встановити винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідає змісту статті 251 КУпАП.

23. Отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

V. Накладення адміністративного стягнення

24. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

25. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

26. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

27. Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

28. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

З цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

3. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

4. Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

5. Відповідно до статті 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції, зазначеній в пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області П.І. Пархоменко