Справа № 309/906/21
Провадження № 3/309/461/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , безробітного, притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП згідно постанови від 11.03.2021 року,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11 березня 2021 року близько 21 години 00 хвилин в с.Велятино по вул. Шаянській керував мопедом марки «Сузукі» з ознаками сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що він дув у трубку, однак поліцейський не зафіксував цього та склав на нього протокол.

Допитаний судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 , суду пояснив, що він був удома та почув шум на дворі. Він вийшов на подвір`я і побачив, що поліція зупинила скутериста. Він запропонував залишити скутер на обочині біля його подвір`я та вирішити дану проблему. Зазначив, що не пам`ятає, чи пропонував працівник поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, а він лише підписав бумагу, яку йому підсунули не читаючи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом серії ДПР18 №089641 від 11.03.2021 року, в якому ОСОБА_1 зазначив, що він випив одне пиво;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- постановою від 11.03.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП.

- а також дослідженими у судовому засіданні матеріалами відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівник поліції декілька разів пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 жодного разу не погодився, або ігноруючи таке питання (змінюючи тему розмови), або відповідаючи, що він не хворий і нічого йому їхати у лікарню. Також на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції пропонує двом свідкам, у тому числі й ОСОБА_2 засвідчити факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому в судовому засіданні ОСОБА_1 жодних зауважень щодо оглянутого відеозапису не надав, зазначивши, що там все видно.

Вказаний відеозапис повністю спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, та що він дув у трубку, оскільки цього на відеозаписі, який починається з моменту встановлення особи правопорушника, не зафіксовано.

Також суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 про те, що він нічого не пам`ятає щодо пропозиції працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння і що він лише підписав якусь бумагу не читаючи її, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано пропозицію працівника поліції свідку ОСОБА_2 , у присутності ОСОБА_1 , засвідчити факт відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння. А отже свідок ОСОБА_2 чітко усвідомлював у якій процесуальній дії він бере участь та під чим він підписується.

Відтак, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Статтею 33 КУпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи стягнення для ОСОБА_1 , враховую відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що в ОСОБА_1 відсутнє посвідчення на право керування транспортними засобами, який вважав, що на мопед з таке посвідчення не потрібно, що зафіксовано також на відеозаписі. В матеріалах справи відсутні жодні відомості про те, що відповідними органами видавалося ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортними засобами. Зокрема, у протоколі зазначено, що жодні документи від ОСОБА_1 тимчасово не вилучалися. Слід зазначити, що постанову від 11.03.2021 року за ч.2 ст. 126 КУпАП складено на ОСОБА_1 за те, що він керував незареєстрованим мопедом та без посвідчення водія. Відтак, оскільки у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення на право керування транспортними засобами, то на нього не може бути накладено передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП як обов`язкове додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130 , 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.