печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

24.11.2020 о 08 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Пежо 3008, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Московська, 8, при заїзді на закриту територію офісного центру здійснив зіткнення з двома металевими обмежувальними стовпчиками, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилась, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, проте на адресу суду захисник ОСОБА_1 адвокат Дирдіна І.В. надіслала письмові пояснення, в яких вказала, що водій свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає у зв`язку з наступними обставинами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №010003 від 24.11.2020 зазначено, що водієм було порушено вимогу пункту 12.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Однак, у дорожній ситуації, що склалась, водій діяв у відповідності до дорожньої обстановки і навмисних порушень ПДР України не здійснив. При цьому зауважила, що адміністративним правопорушенням визнається лише навмисне порушення правил дорожнього руху.

Виходячи із цього, відсутність порушень ПДР України з боку водія, за що відкрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, свідчить про відсутність ознак зазначеного вище адміністративного правопорушення із наслідками у виді адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність події та складу адміністративного правопорушення адвокат вказує, що ПДР України не містять визначення «дорожньої споруди».

Відповідно до Інструкції «Про затвердження форми звітності № 1-вул (річна) «Звіт про дорожньо-мостове господарство» та Інструкції щодо заповнення форми звітності № 1-вул (річна) «Звіт про дорожньо-мостове господарство» від 01.07.2009 року, затвердженої наказом Мінжитлокомунгоспу № 193, дорожні споруди - мости, шляхопроводи, надземні і підземні переходи, які розташовані на вулично-дорожній мережі. Тобто металевий обмежувальний стовпчик, на який здійснив наїзд Водій, не відноситься до дорожньої споруди.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними i пiдземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій). У даному випадку вбачається, що металеві обмежувальні стовпчики, на які було здійснено наiзд, розташовувалися за межами як дороги, так і тротуару чи смуги відводу.

Таким чином металевий обмежувальний стовпчик, розташований за проїзної частини, тротуару, смуги відводу, та не є дорожньою спорудою.

Також доцільно зазначити, що металеві обмежувальні стовпчики не знаходяться на мосту, шляхопроводі, естакадi, надземному чи підземними пішохідними переходами, тобто не споруди. є складовою частиною (елементом) або складовим елементом дорожньої споруди.

За таких обставин пошкодження металевого обмежувального стовпчику не створює складу адміністративного правопорушення, оскільки він розташований за межами дороги або її складових (тротуар, смуга відводу, роздільна смуга тощо) та не є ані самостійною дорожньою спорудою, ані її частиною.

Водночас, чинним законодавством України не визначено, що варто розуміти під терміном «інше майно», а законодавчі акти використовують різну термінологію при тлумаченні категорій «рухоме майно» і «нерухоме майно». Згідно зі статтею 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Так, металеві обмежувальні стовпчики не відносяться ані до рухомого майна, ані до нерухомого.

Підсумовуючи вище викладене, адвокат Дирдіна І.В. зазначила, що із урахуванням викладеного, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Саме тому, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, а також письмові пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Дирдіної І.В., приходить до наступних висновків.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності відповідно до ст. 124 КУпАП.

Наслідками протиправних діянь суб`єктами даного правопорушення є пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до матеріалів справи автомобіль Пежо, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , отримав пошкодження переднього бамперу та накладку передньої туманної фари.

Обмежувальні стовпчики, на які здійснив наїзд ОСОБА_1 , в контексті статті 124 КУпАП є іншим майном, проте в даному конкретному випадку в протоколі йде мова про пошкодження не обмежувальних стовпчиків, а автомобіля, належного ТОВ «ОТП Лізинг».

Разом з тим, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що заїжджаючи на закриту територію офісного центру Creative State, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, через некоректні дії охоронця, скоїв наїзд на обмежувальні стовпчики, пошкодивши передній бампер, накладку протитуманної фари.

Отже, сам факт наїзду на обмежувальні стовпчики ОСОБА_1 не заперечується, тоді як водій зазначає, що вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок дій охоронця. Проте, жодних доказів дій охоронця, які б могли призвести до зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 із обмежувальними стовпчиками, матеріали справи не містять, які саме ці дії були, в своїх поясненнях ОСОБА_1 не зазначає. Натомість обов`язок безпечного керування транспортним засобом, з урахуванням дорожньої обстановки, покладено саме на водія.

Виходячи з вище викладеного, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №010003;

- схемі місця дорожньо-транспортної пригоди;

- поясненнях водія, долучених до протоколу.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з цим, пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно фактичних обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, події, які стали підставою для складання протоколу, мали місце 24.11.2020, і були виявлені в той же день.

Таким чином, на день розгляду справи в суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 124, 122-4, 247, 276-280, 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП- закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько