ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2627/20 Номер провадження 33/814/181/21Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кузя О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн.

Згідно з постановою 21.09.2020 року близько 22 год. 00 хв. на перехресті вул.Котляревського та пров.Сонячний в с.Мильці Полтавського району, керував автомобілем Suzuki Grandvitara д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник Кузь О.М. в інтересах ОСОБА_1 .

Вказує на розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 без його участі та без участі його захисника, чим порушено його право на захист, докази повідомлення про час і дату судового засідання останніх відсутні.

Також вказує на відсутність доказів та не встановлення працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Додає, що ні з пояснень свідків, ні з відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, протокол, складений працівником поліції щодо нього ОСОБА_1 підписувати відмовився.

Отже, з вказаних підстав вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження відносно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 24.03.2021 ОСОБА_1 та адвоката Кузя О.М. було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, проте останні в судове засідання не з`явилися, про поважність причин неявки не повідомили, а тому вважаю за можливе апеляційний розгляд провести за їх відсутності.

Згідно з ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 , з матеріалами справи та постановою адвокат Кузь О.М., захисник Антонця О.А., ознайомився 11.01.2021, а апеляційну скаргу останній подав 15.01.2021, тобто в 10-денний строк. Отже, строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом, однак вказаними доказами у їх сукупності не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що виключає настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не зупинявся, ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу не перебував, стояв біля автомобіля Suzuki Grandvitara д.н.з. НОМЕР_1 з вимкненим двигуном та розмовляв з особою чоловічої статі.

Не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і з письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , залучених працівниками поліції у якості свідків для проведення огляду, які вказали, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, свідками того, що останній перебував за кермом не були.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , у яких він вказує на рух автомобіля Suzuki Grandvitara д.н.з. НОМЕР_1 на великій швидкості, неможливо встановити, чи свідок бачив, хто в цей час перебував за кермом транспортного засобу. Вказані пояснення не підтверджуються даними відеозапису, жодних протоколів про перевищення обмежень швидкості руху на ОСОБА_1 не складалися. Окрім цього, дані письмові пояснення свідка ОСОБА_3 не узгоджуються зі змістом постанови БАА №318480 від 22.09.2020 щодо ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, оскільки відповідно до постанови водій автомобіля Suzuki Grandvitara д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті вул. Котляревського та пров. Сонячний.

Отже доводи апеляційної скарги щодо відсутності на відеозаписі та в письмових поясненнях свідків підтверджень керування ОСОБА_1 транспортним засобом є слушними.

Щодо доводів апелянта про розгляд справи про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, останні не є підставою для скасування постанови судді, оскільки процесуальні права ОСОБА_1 та захисника Кузя О.М. поновлені шляхом звернення до апеляційного суду і під час апеляційного розгляду безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Ні в суді першої, ні в апеляційній інстанції ОСОБА_1 не скористався своїм правом особистої участі у судових засіданнях з розгляду його справи, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду його справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Отже, дослідивши наявні у справі докази, достовірно зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не видається можливим, оскільки відсутні належні та достатні докази на підтвердження його винуватості в інкримінованому йому правопорушенні.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин приходжу до висновку, що протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , є недостатніми для доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а постанова - скасуванню із закриттям справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кузя О.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, постановити нову, якою провадження щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко