П О С Т А Н О В А

Іменем України

"28" квітня 2021 р. Справа153/451/21

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В. за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Сінчака О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 13.03.2021 о 08 годині 06 хвилин по вул.Шевченка в с.Качківка Могилів-Подільського району Вінницької області, керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вину в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 13.03.2021 вранці його дружина ОСОБА_2 , з якою він проживає без реєстрації шлюбу, втратила свідомість, він, привівши її до свідомості, зателефонував на швидку допомогу, однак йому повідомили, що всі автомобілі швидкої на виїзді і швидка можливо приїде до них не раніше 40 хвилин, а також порекомендували звернутися до сімейного лікаря. Він побіг додому до сімейного лікаря ОСОБА_3 , який сказав, що всі ліки знаходяться в амбулаторії, яка розташована на відстані близько 2-3 кілометрів. Оскільки він дуже хвилювався за стан здоров`я дружини, запропонував лікарю поїхати автомобілем, хоча напередодні ввечері вживав спиртне. Від`їхавши від дому приблизно 200-300 метрів, їх зупинили працівники поліції. Він пояснював працівникам поліції, що вимушений їхати автомобілем, оскільки захворіла дружина і лікарю в амбулаторії потрібно взяти ліки. Працівники поліції відпустили лікаря, який його автомобілем поїхав за ліками, а потім до нього додому, де надавав медичну допомогу його дружині. Він відмовився на пропозицію працівників поліції проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки поспішав до дружини, а огляд міг зайняти багато часу, крім цього, напередодні він вживав спиртне, про що повідомляв працівникам поліції.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Сінчак О.В., підтримав пояснення ОСОБА_1 , просив провадження у справі закрити, оскільки останній вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин крайньої необхідності.

Із показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що він працює сімейним лікарем в с.Качківка Могилів-Подільського району Вінницької області. Субота у нього є робочим днем. 13.03.2021 йому зателефонували і повідомили, що його пацієнтці ОСОБА_2 погано, у неї сильні болі в правому підребер`ї, і швидка не може приїхати. Оскільки всі ліки були в амбулаторії, тому потрібно було поїхати туди і взяти їх. Чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_1 , своїм автомобілем повіз його до амбулаторії і дорогою їх зупинили працівники поліції. Оскільки пацієнтці було дуже погано, тому працівники поліції відпустили його і він автомобілем ОСОБА_1 поїхав за ліками до амбулаторії, а сам ОСОБА_1 залишився з працівниками поліції. Коли він надавав допомогу ОСОБА_2 , вона була при свідомості, однак скаржилася на сильні болі в правому підребер`ї, стан її був важче середнього.

Із показань свідка ОСОБА_2 встановлено, що 13.03.2021 вранці в неї були дуже сильні болі в правому боку. Під час того, як вона поралася по господарству, втратила свідомість. Чоловік ОСОБА_1 затягнув її до літньої кухні, де привів її до свідомості і викликав швидку, яка не приїхала. Потім чоловік побіг за сімейним лікарем, після чого автомобілем поїхав з лікарем до амбулаторії за ліками.

Вказала, що через її важкий стан здоров`я, чоловік був вимушений невідкладно їхати їй за ліками і це її вина, що так сталося.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №448699 від 13.03.2021; довідку начальника САП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Олійника М.; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; рапорт інспектора СРПП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Жуковського О. від 13.03.2021; відеозапис; довідку сімейного лікаря №49 від 26.04.2021 та виписку з амбулаторної картки хворого, а також заслухавши особисті пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.4 ст.247 КУпАП, виходя з наступного.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності з метою не допустити тяжких наслідків для життя і здоров`я близької людини своєї дружини ОСОБА_2 , з якою проживає як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Відповідно до п.4 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Керуючись ст.ст.7, 18, 130, 221, п.4 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП, у зв`язку вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець