Справа № 749/293/21
Номер провадження 3/749/194/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2021 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Михалевич М. В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Хоминської О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ матеріали, які надійшли від Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої вихователем у Кучинівському ДНЗ, громадянки України, до адміністративної відповідальності не притягувалася, передбаченої частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Щорського районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії АПР18 № 367347 від 13.04.2021 р. про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 05.04.2021 р. близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 не виконувала своїх батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме її син штовхнув та вдарив ОСОБА_3 , 2012 р. н., в АДРЕСА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні 05.05.2021 р. ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що син заступився за дівчинку, а оскільки подія відбулася під час навчального процесу, відповідальність для неї виключається.

Захисник особи додатково у судовому засіданні зазначила, що не має місця ознака систематичності невиконання батьківських обов`язків, шкідливі наслідки відсутні, а діти по-різному надають пояснення щодо події, що, на погляд захисника, має ознаки штучності.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Статтею 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16.01.2020 р. № 463-IX батьки учнів мають права та обов`язки у сфері загальної середньої освіти, передбачені цим Законом, Законом України «Про освіту» та іншими законами України.

Як вбачається зі змісту статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-III виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 55 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 р. № 2145 -VIII, батьки здобувачів освіти, зокрема, зобов`язані виховувати у дітей повагу до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм, відповідальне ставлення до власного здоров`я, здоров`я оточуючих і довкілля.

Положеннями вказаних норм спростовуються твердження учасників процесу щодо неможливості встановлення наслідків неналежного виховання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, дитини в дусі поваги до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм під час освітнього процесу.

Суд також звертає увагу на характеристику здобувача освіти 3 класу Рогізківської НВК ОСОБА_2 , підписану директором НВК та практичним психологом, з якої вбачається, що ОСОБА_4 схильний порушувати правила поведінки для здобувачів освіти. Часто буває учасником конфліктів, поодиноко бійок із старшими учнями.

За словами ОСОБА_1 батько ОСОБА_4 з ними спільно не проживає, ОСОБА_4 з ним не спілкується. Разом з ними проживає чотирирічна дитина ОСОБА_1 , батько якої також з ними не проживає.

Відповідно, судом не встановлено іншої особи, відповідальної за виховання ОСОБА_2 .

Посилання учасників процесу на таку обов`язкову ознаку об`єктивної сторони правопорушення як систематичність не має свого відображення у положеннях ст. 184 КУпАП, з огляду на що відхиляється судом за необґрунтованістю.

В той же час, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом п. 9 Р. 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 р. № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП може полягати в трьох формах: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язківщодо забезпечення необхідних умов життя; ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання; ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Зважаючи на те, що обов`язки ОСОБА_1 по вихованню дитини передбачені вищепроцитованими положеннями законодавства, суд не має права підміняти орган адміністративного розслідування та встановлювати одну з вищеперелічених складових виховання, від якої особа ухилилася, тобто самостійно встановлювати передбачений законодавством конкретний обов`язок щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено від виконання яких саме обов`язків ухилилася ОСОБА_1 , що позбавляє можливості суд встановити причинно-наслідковий зв`язок між ухиленням та подією, що сталася, суд не може вважати протокол про адміністративне правопорушення належним доказом винуватості особи.

У пункті 39 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому, суд позбавлений можливості викликати та допитати свідків правопорушення, позаяк такі свідки не зазначені у протоколі.

Таким чином, органом поліції не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Підстави для вирішення питання про стягнення судових витрат відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 401, 184, 221, 245-249, 276-279, 280-295 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. В. Кравчук