Справа № 373/459/21
Номер провадження 3/373/209/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши об`єднанні матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Три кита сервіс», проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

25 березня 2021 року о 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_3 , при виїзді із двору домоволодіння, що розташоване по вул. Гімназійній, 51 в м. Переяславі Київської області, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул.Гімназійній, та скоїв з ним зіткнення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.10.1, 10.2, 10.9 ПДР України. Потерпілих немає. Транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

25 березня 2021 року о 08 год. 20 хв. ОСОБА_2 по вул.Гімназійній, 51 в м. Переяславі Київської області, керуючи автомобілем марки «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_4 та рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Skoda Kodiaq», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.10.1, 10.2, 10.9 ПДР України. Потерпілих немає. Транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що перед початком руху виглянув у провулок та переконався в безпечності маневру. Він бачив автомобіль ОСОБА_2 , який стояв нерухомо. Чи перебував хтось у транспортному засобі, він сказати не може. В той момент, коли він почав виїзджати із двору, дружина побачила їхню собаку, який має великі розміри та може налякати інших осіб своїм виглядом, та кинулася до неї. В цей момент він зупинив автомобіль, який на метр висунувся із двору, та приготувався перехватити собаку. Машина простояла в такому положенні 20-30 с. Він відчув поштовх. Коли вийшов із автомобіля, то побачив, що ОСОБА_2 , рухаючись заднім ходом, в`їхав у задню частину його автомобіля: правим боком заднього бамперу і задньою частиною правого заднього крила по дотичній контактував із задньою частиною його заднього бамперу та задніх дверей. Стверджує, що під час зіткнення його автомобіль не рухався, про що свідчить і характер пошкоджень, яких зазнав його транспортний засіб.

Захисник Іваненко К.О. надав аналогічні пояснення, зазначивши, що ОСОБА_1 не порушував ПДР.

ОСОБА_2 свою вину не визнав. Пояснив, що перед початком руху переконався в безпечності маневру. Був сам, тому не мав можливості попросити когось про допомогу. Рухався заднім ходом, дивлячись в дзеркала. Дорога була грунтова шириною близько 4 метрів, тупикова, тротуару немає. ОСОБА_1 виїзджав із двору, ворота розсувні. Коли сталося зіткнення, дружина ОСОБА_1 вийшла із автомобіля.

Захисник Панченко Б.В. вважає, що своїми діями ОСОБА_2 не порушив ПДР України. Зокрема, в його діях не вбачається порушення п.10.1 ПДР УКраїни, тому що перед початком руху він переконався в безпечності маневру. Ним не було порушено п. 10.2 ПДР України, тому що він не виїзджав із житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій. Також в його діях не вбачається порушення п.10.9 ПДР України, поскільки поблизу нього не було осіб, яких він мав можливість попросити про допомогу. Вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п.10.2, 10.9 ПДР України, поскільки він виїзджав із двору та мав можливість попросити про допомогу свою дружину.

Свідок ОСОБА_3 показала, що момент зіткнення автомобілів вона не бачила, бо чекала поки чоловік виїде, випускала собаку та закривала ворота. Коли вийшла, то побачила автомобіль ОСОБА_2 , який стояв за 1-2 метри від їх автомобіля.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Відповідно до ст. 251 цього Кодексу, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.2 ПДР України, порушення якого інкримінується обом водіям, передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Прилеглою територією є територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.9 ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

ОСОБА_1 виїздив заднім ходом із двору (ніким не оспорюється), тому зобов`язаний був виконати вимоги вищезазначених пунктів ПДР України. Посилання ОСОБА_1 на те, що під час зіткнення його автомобіль перебував у нерухомому стані не підтверджено належними та допустимими доказами. Будь-яких клопотань на підтвердження цієї обставини, в тому числі і щодо призначення відповідної експертизи заявлено не було.

Крім того, як вбачається з пояснень і самого ОСОБА_1 , і свідка ОСОБА_3 , вона перебувала недалеко від місця, де сталася дорожньо-транспортна пригода, тому водій мав можливість звернутися за допомогою до своєї дружини ОСОБА_3 при виїзді із двору.

Посилання ОСОБА_2 та його захисника Панченка Б.В. на те, що ділянка дороги по якій, по якій він рухався не є територією, порушення виїзду з якої передбачено п.10.2 ПДР України, також не може бути взята судом до уваги. Зі схеми місця ДТП, пояснень самих учасників дорожньо-транспортної пригоди та їхніх захисників, така територія грунтова, не має дорожньої розмітки, не призначена для наскрізного проїзду, використовується лише для в`їзду до приватних дворів, тому має всі ознаки прилеглої території, порушення виїзду з якої передбачено п.10.2 ПДР України. Доказів зворотного надано не було, клопотань з цього приводу не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 вбачається порушення п.п. 10.1, 10.2 та 10.9 ПДР України.

Обставини вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 181049 та серії ДПР18 № 181050 від 25 березня 2021 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 березня 2021 року, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , показами свідка, іншими матеріалами адміністративної справи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Дії ОСОБА_2 також вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не виявлено.

З врахуванням викладеного, осіб, притягуваних до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 124 КпАП України, керуючись ст.ст. 33, 252, 283 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Київського апеляційного суду апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Постанова може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Я. І. Керекеза