Справа № 308/8292/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16.04.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі секретарки судових засідань Чонки Д.М. та учасників судового провадження : представників Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я. та Зубенка І.І., представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатки Кононенко О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді адміністративну справу про порушення митних правил № 33/4806/828/20, в якій подані апеляційна скарга адвокатом Леміш М.О. в інтересах ОСОБА_1 та доповнення до апеляційної скарги адвокаткою Кононенко О.О.,

ВСТАНОВИВ :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 вересня 2020 року
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Сокаль, Львівської області, мешканець АДРЕСА_1 , водій ФОП « ОСОБА_3 »,
визнаний винним у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 96 060 498 (дев`яносто шість мільйонів шістдесят тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 02 коп. з конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 1) мобільних телефонів, ноутбуків, планшетів, годинників та аксесуарів, різних торговельних марок у загальній кількості 5206 шт., зокрема: мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 11 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у кількості 101 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 11 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 25 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 11 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 92 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 11 Pro 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 89 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 11 Pro 256 Gb» б/в у кількості 1 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 11 Pro 512 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 31 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 11 Pro 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 76 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «11 Pro Max 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 445 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «11 Pro Max 512 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 94 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «11 Pro Max 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 150 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «SE 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 289 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «SE 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 3 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «SE 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 932 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Навушники iPhone торгівельної марки «Apple» моделі «AirPods Pro», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «XR 128 GB (Verizon)», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 3 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «XR 256 GB», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 2 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «XR CORAL 128 GB», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Xs 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 40 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Xs 64 Gb», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Xs Max 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 139 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Xs Max 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 8 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 7 32 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 21 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «One Plus» моделі «8 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 6 шт.; мобільні телефони «Redmi» торгівельної марки «Xiaomi» моделі «8 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 19 шт.; мобільний телефон «Redmi» торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Note 8 64 Gb», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; мобільні телефони «Redmi» торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Note 8 Pro 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 30 шт.; мобільні телефони «Redmi» торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Note 9 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 5 шт.; мобільні телефони «Redmi» торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Note 9 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 40 шт.; мобільні телефони «Redmi» торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Note 9 Pro 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 15 шт.; мобільні телефони «Redmi» торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Note 9 Pro 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 25 шт.; мобільні телефони Redmi торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Note 9S 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 5 шт.; мобільні телефони «Redmi» торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Note 9S 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 10 шт.; мобільні телефони «Samsung» торгівельної марки «Samsung» моделі «Note10 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 6 шт.; мобільні телефони «Samsung» торгівельної марки «Samsung» моделі «Note10 Lite 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 4 шт.; мобільні телефони «Samsung» торгівельної марки «Samsung» моделі «Note10+ 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 2 шт.; мобільні телефони «Samsung» торгівельної марки «Samsung» моделі «S10+ 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 2 шт.; мобільні телефони «Samsung» торгівельної марки «Samsung» моделі «S20 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 9 шт.; мобільні телефони «Samsung» торгівельної марки «Samsung» моделі «S20 5G 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 4 шт.; мобільні телефони «Samsung» торгівельної марки «Samsung» моделі «S20 ULTRA 5G 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 6 шт.; мобільні телефони «Samsung» торгівельної марки «Samsung» моделі «S20+ 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 15 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «8 +», б/в, у кількості 4 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «8+ 64 GB», б/в, у кількості 3 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 7 128 GB», б/в, у кількості 1 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 7 32 Gb», б/в, у загальній кількості 2 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «8 256 Gb», б/в, у кількості 1 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «8 64 Gb», б/в, у кількості 14 шт.; мобільні телефони торгівельної марки «Apple» моделі «Х», б/в, у кількості 4 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «X 64GB», б/в, у кількості 1 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «XR 64GB», б/в, у кількості 1 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «Xs Max 256 Gb», б/в, у кількості 1 шт.; мобільний телефон торгівельної марки «Apple» моделі «Xs Max 64 Gb», б/в, у кількості 1 шт.; ноутбуки «ACER» торгівельної марки «ACER» моделі «NITRO7», упаковані в упаковку виробника у кількості 2 шт.; ноутбуки «ACER» торгівельної марки «ACER» моделі «PREDATOR Helios 300», упаковані в упаковку виробника у кількості 2 шт.; ноутбуки «ASUS» торгівельної марки «ASUS» моделі «Zen Book UX534F 512 Gb», упаковані в упаковку виробника у кількості 2 шт.; ноутбук «ASUS» торгівельної марки «ASUS» моделі «GA502I», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; ноутбук «ASUS» торгівельної марки «ASUS» моделі «UX581G», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; ноутбук «ASUS» торгівельної марки «ASUS» моделі «Vovo Book PRO N705F», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; ноутбук «ASUS» торгівельної марки «ASUS» моделі «Zen Book UX331F», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; ноутбук «НР» торгівельної марки «НР» моделі «Omen by HP», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Air 13 inch 128 GB», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 2 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Air 13 inch 256 GB», упаковані в упаковку виробника у кількості 58 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Air 13 inch 512 GB», упаковані в упаковку виробника у кількості 121 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Pro 13 inch 128 GB», упаковані в упаковку виробника у кількості 34 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Pro 13 inch 256 GB», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 86 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Pro 13 inch 512 GB», упаковані в упаковку виробника у кількості 38 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Pro 15 inch 256 GB», упаковані в упаковку виробника у кількості 3 шт.; ноутбук «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Pro 15 inch 512 GB», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Pro 16 inch 1 TB», упаковані в упаковку виробника у кількості 64 шт.; ноутбук «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Pro 16 inch 2 TB», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; ноутбуки «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Pro 16 inch 512 GB», упаковані в упаковку виробника у кількості 16 шт.; ноутбук «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Air 12 inch 256 GB», б/в, у кількості 1 шт.; ноутбук «Mac Book» торгівельної марки «Apple» моделі «Air 13 inch», б/в, у кількості 1 шт.; ноутбук торгівельної марки «EVOO» моделі «TEV-EL2 in1-116-2», б/в, у кількості 1 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad 6 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 2 шт.; планшет «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad 6 32 Gb», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; планшет «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad 7 128 Gb», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad 7 32 Gb», упаковані в упаковку виробника у кількості 4 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Air 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у кількості 50 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Air 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у кількості 2 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad mini 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у кількості 5 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad mini 64 Gb», упаковані в упаковку виробника у кількості 11 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 128 Gb 11 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 2 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 2 128 Gb», упаковані в упаковку виробника у загальній кількості 2 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 2 128 Gb 11 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 41 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 2 256 Gb», упаковані в упаковку виробника у кількості 7 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 2 256 Gb 11 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 115 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 2 512 Gb 11 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 8 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 256 Gb 11 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 25 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 256 Gb 12,9 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 8 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 4 1 TB 12,9 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 10 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 4 128 Gb 12,9 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 22 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 4 256 Gb 12,9 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 60 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 4 512 Gb 12,9 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 14 шт.; планшет «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 512 Gb 12,9 inch», упакований в упаковку виробника у кількості 1 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 64 Gb 11 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 11 шт.; планшети «iPad» торгівельної марки «Apple» моделі «iPad Pro 64 Gb 12,9 inch», упаковані в упаковку виробника у кількості 5 шт.; стилуси «Apple» торгівельної марки «Apple» моделі «Pencil», упаковані в упаковку виробника у кількості 50 шт.; компютери «iMac» торгівельної марки «Apple» моделі «iMac 21,5 inch 1 TB», упаковані в упаковку виробника у кількості 3 шт.; навушники «iPhone» торгівельної марки «Apple» моделі «AirPods», упаковані в упаковку виробника у кількості 505 шт.; навушники «iPhone» торгівельної марки «Apple» моделі «AirPods Pro», упаковані в упаковку виробника у кількості 752 шт.; карти пам`яті торгівельної марки «San Disk» моделі «San Disk», упаковані в упаковку виробника у кількості 4 шт.; захисний чохол «Iphone» торгівельної марки «Apple» моделі «11 pro max Clear Case» у кількості 1 шт.; захисні чохли «Iphone» торгівельної марки «Apple» моделі «11 pro max Clear Case» у кількості 2 шт.; упаковка від «Iphone» торгівельної марки «Apple» моделі «Iphone 11 64 Gb» у кількості 1 шт.; упаковка від «Iphone» торгівельної марки «Apple» моделі «Xs 256 Gb» у кількості 1 шт.; упаковки від «Iphone» торгівельної марки «Apple» моделі «Xs max 256 Gb» у кількості 2 шт.; електронашийник для собак торгівельної марки «Pet Spy» моделі «P620» у кількості, 1 шт.; годинники «Apple Watch» торгівельної марки «Apple» моделі «Series 5 40mm» у кількості 6 шт.; годинники «Apple Watch» торгівельної марки «Apple» моделі «Series 5», упаковані в упаковку виробника у кількості 45 шт.; годинники «Apple Watch», торгівельної марки «Apple» моделі «Series 5 40mm», упаковані в упаковку виробника у кількості 71 шт.; годинники «Apple Watch», торгівельної марки «Apple» моделі «Series 5 44mm», упаковані в упаковку виробника у кількості 133 шт.; безпровідні навушники торгівельної марки «Hi Future» моделі «Tidy Budso», упаковані в упаковку виробника у кількості 1 шт.; безпровідні зарядні пристрої «TESLA», упаковані в упаковку виробника у кількості 2 шт.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп..
У доповненні до апеляційної скарги адвокатка Кононенко О.С. посилається на ті ж доводи, на які вказує адвокат Леміш М.О. Також вказує на те, що на предмети порушення митних правил ухвалами слідчих суддів накладено арешт у кримінальних провадженнях, що посадовими особами митного органу неправильно визначена вартість предметів порушення митних правил, що оригінали документів у справі про порушення митних правил вилучено і такі знаходяться у кримінальних провадженнях, а у справі про порушення митних правил знаходяться їх копії, що Звіт про оцінку майна здійснювався у кримінальному провадженні. Експертний висновок експерта оцінювача вважає недопустимим доказом. Заперечення на апеляційну скаргу, які подав представник митного органу Селеш О.Я. вважає такими, які подані особою, яка не має право на їх подання, а також представляти інтереси держави у суді. Окрім того, посилається на те, що головний державний інспектор Закарпатської митниці Держмитслужби Стецюнич Р.І. не мав права на вчинення процесуальної дії - складання протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 . Просить постанову щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а вилучений товар повернути власнику.
Заслухавши пояснення захисниці особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатки Кононенко О.С., яка підтримала апеляційну скаргу та подані до неї доповнення, і просила їх задовольнити ; представників митного органу Селеша О.Я. та ОСОБА_6 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та поданих до неї доповнень, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши доводи апеляційної скарги й подані до неї доповнення, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та адвокатів Фазекош О.А., Леміша М.О. та Олесів Н.Я., неявка яких, з огляду, на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: ОСОБА_1 та адвокати неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи й будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки не подавали; розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі й у зв`язку з введеними карантинними обмеженнями в апеляційному суді, в ході апеляційного розгляду брала участь адвокатка Кононенко О.С., яка клопотала розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб, зазначаючи, що ОСОБА_1 та адвокати обізнані про час та місце розгляду справи, однак ОСОБА_1 не бажає брати в ньому участі і не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.
Так, статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає у разі переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Відповідно до ч. 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості (ст. 483 цього Кодексу) у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, а перевізниками не вжито заходів до перевірки неправдивих відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного засобу до міжнародної автомобільної накладної CMR.
Згідно з ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до ч. 2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.
За приписами п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).
Відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 467 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України» підставами для проведення огляду невідповідність даних, отриманих під час використання технічних засобів митного контролю, даним, що містяться у товаросупровідних та інших документах (відомостях), які подаються для митного контролю.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено за ч. 1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_1 , зазначені вимоги закону були дотримані, досліджені зібрані у справі докази, дана їм відповідна оцінка й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані вище норми матеріального та процесуального права визнається законним та обґрунтованим.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю доказів, наведених у постанові судді місцевого суду.
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.06.2020, наданими інспектору митниці, ОСОБА_1 працює водієм ФОП « ОСОБА_7 » та здійснює міжнародні перевезення вантажу. 25.05.2020 року приїхав до м. Варшава для завантаження автомобіля товаром - автозапчастинами. Приїхавши на склад поїхав за продуктами харчування, залишивши транспортний засіб для його завантаження товаром автомобільними частинами. Після повернення до автомобіля його не впустили на склад, у зв`язку з карантином. При завантаженні товару присутній не був й кількість місць товару не перевіряв. Застереження в CMR з цього приводу не вносив, тому що не знав, що потрібно вказувати. Про те, що крім автомобільних запчастин йому завантажили інший товар йому не було відомо. Вказівки про завантаження товару йому надав брокер, якого він не знає. Після прибуття в Польшу брокер йому зателефонував та надавав вказівки з приводу місця завантаження товару, маршруту його переміщення. Завантажували товар у м. Варшава. На підприємство та склад він не заїжджав, а весь товар, який переміщував, йому завантажили на цьому складі (т. 1, а. с. 34).
Контрольним талоном серія UZH номер 736267 підтверджений факт заїзду на митний пост «Ужгород» по смузі руху «червоний коридор» транспортного засобу марки «MAN», р.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «KRONE», р.н.з. НОМЕР_2 , а копіями про реєстрацію транспортного засобу та причепа - що їх власником є гр. ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 36, 37, 38).
З матеріалів справи про порушення митних правил також вбачається, що після отримання товаросупровідних документів водієм ОСОБА_1 було проставлено підпис у графі (пункт) 23 CMR (т. 1, а. с. 34, 91 - 95).
З указаного акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.06.2020 вбачається, що в огляді (переогляді) товару брав участь водій ОСОБА_1 , яким підписано акт і який будь-яких зауважень та застережень щодо його змісту не подавав (т. 1, а. с. 113).
Між тим, матеріали справи про порушення митних правил свідчать про те, що як під час проведення перевірки у справі про порушення митних правил представниками митного органу, під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, не оспорювались результати огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.06.2020, у тому числі невідповідність заявленого у товарно-транспортних документах товару - 187 вантажних місць, фактично виявленому товару 116 місць з незаявленим товаром та 177 вантажних місць з товаром «запасні частини в асортименті, для автомобілів», загальна кількість вантажних місць - 293, і те, що виявлено товару на 106 вантажних місць більше ніж заявлено.
Окрім того, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, сторона захисту адвокатка Кононенко О.С. не посилалась на те, який саме товар із заявленого у товарно-транспортних документах - 187 вантажних місць ( «запасні частини в асортименті, для автомобілів» ) - найменування, кількість та вартість, слід вважати таким, що переміщується через митний кордон України з дотриманням положень митного законодавства України. При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.06.2020 виявлено лише 177 вантажних місць з товаром «запасні частини в асортименті, для автомобілів».
Трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 05.09.2019 року № 20 підтверджується, що між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено трудовий договір, згідно з яким працівник ( ОСОБА_1 ) приймається на посаду водія автотранспортних засобів, робота за цим договором є для працівника основним місцем роботи, дата початку роботи 09.09.2019 року. Даний договір є безстроковим, укладається на невизначений строк. Наказом (розпорядженням) № 7-к від 05.09.2019 року про прийняття на роботу, виданим суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прийнято на роботу з 09.09.2019 року на посаду водія автотранспортних засобів (т. 4, а. с. 151, 154, 155 ).
Згідно з експертним висновком (звіт про оцінку) № 333-07-320 від 29.07.2020 року вартість товарів, без врахування податків та зборів країни експортера на момент перетину кордону України (незадекларованих автомобільних запасних частин), виявлених протоколом огляду від 11.06.2020 року в кількості 1700 найменувань (4171 одиниць), станом на 30.05.2020 року, становить 1 600 376,95 (один мільйон шістсот тисяч триста сімдесят шість грн. дев`яносто п`ять копійок) грн. (т. 5, а. с. 2-131).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог МК України, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушенні митних правил та правильність кваліфікації його дій за цією нормою матеріального права.
З огляду на наведене, доводи адвокатів Леміша М.О. та Кононенко О.С. про те, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є непідтвердженими, відхиляються, оскільки такі не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються сукупністю вищенаведених наявних у справі про порушення митних правил доказів, яким суд дав належну правову оцінку.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги та подане до неї доповнення, апеляційний суд вважає, що матеріали справи про порушення митних правил достовірно підтверджують, що товари переміщувались із використання засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів, оскільки борти вантажного відсіку напівпричепу були додатково обладнані плитами ДСП, що утруднювало виявлення товарів, під час розтентування напівпричепу для здійснення візуального огляду ; доступ до прихованого став можливим після повного вивантаження всього товару «запасні частини в асортименті, для автомобілів», та розпакуванні картонних коробок; переміщувані у транспортному засобі, незаявлені в товаросупровідних документах товари знаходились не у палетах, які нібито були випадково довантажені, а у картонних коробках, які знаходились у середній частині вантажного відсіку напівпричепу, а також поверх незаявленого товару в картонних коробках, серед іншого товару заявленого, як «запасні частини в асортименті, для автомобілів» ; шляхом надання одним товарам вигляду інших, оскільки подаючи до митного контролю товаросупровідні документи, відповідно до яких переміщується товар «запасні частини в асортименті, для автомобілів», гр. ОСОБА_1 намагався під їх виглядом перемістити «мобільні телефони, планшети, ноутбуки, годинники тощо» ; з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості, кількості вантажних місць та вартості, факт подання документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості, кількості вантажних місць та їх вартості.
Доводи захисника адвоката Леміша М.О. про закриття провадження у даній справі та передачу матеріалів відповідному органу досудового розслідування, відхиляються з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 458 МК України, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про порушення митних правил, складений щодо ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням ним дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів, шляхом надання одним товарам вигляду інших, з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості, кількості вантажних місць та вартості, тобто за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідальність за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 366 КК України, настає у разі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки.
Відповідальність за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 212 КК України, настає у разі умисного ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності або особою, яка здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана його сплачувати, якщо таке діяння призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів у значних розмірах, вчинені за попередньою змовою групою осіб, або якщо вони призвели до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів у великих розмірах.
Співставивши об`єктивну сторону діянь, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 212 КК України та об`єктивну сторону скоєного ОСОБА_1 діяння, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України - переміщення товару (автозапчастини та мобільні телефони, ноутбуки, планшети, годинники та аксесуари до них) через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів, шляхом надання одним товарам вигляду інших, з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості, кількості вантажних місць та вартості, апеляційний суд вважає, що підстав для закриття провадження у справі про порушення митних правил з передачею матеріалів справи органу досудового розслідування, не має. При цьому апеляційний суд вважає, що відповідальність за кримінальні проступки, передбачені вказаними вище нормами кримінального права, настає за діяння, що утворюють об`єктивну сторону кримінально-протиправних дій, що притягнення особи до відповідальності за порушення митних правил не виключає можливості притягнення її до кримінальної відповідальності, що чинним Кримінальним Кодексом України не передбачена відповідальність за незаконне ввезення товарів на митну територію України з приховуванням від митного контролю (так звана «товарна» контрабанда).
Окрім цього, з листа органу досудового розслідування НАБУ (у провадженні якого перебуває кримінальне провадження) від 04.01.2021 року, вбачається, що наразі відсутня необхідність для направлення матеріалів справи про порушення митних правил для приєднання до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту. У матеріалах справи відсутні докази які б вказували на наявність повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту, зокрема гр. ОСОБА_11 чи іншим особам, за обставинами, вказаними у протоколі про порушення митних правил. З огляду на наведене, підстав для закриття провадження у справі про порушення митних правил у зв`язку з наявністю кримінальних правопорушень немає.
При оцінці доводів сторони захисту про те, що на предмети порушення митних правил ухвалами слідчих суддів накладено арешт у кримінальних провадженнях ( постанови слідчого про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 10.07.2020 та ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2020 про арешт майна ), апеляційний суд вважає, що накладення арешту на майно у кримінальних провадження не дає підстав для відмови у притягненні особи до адміністративної відповідальності за передбачене ч. 1 ст. 483 МК України скоєне адміністративне правопорушення, та накладення на неї адміністративного стягнення, передбаченого цією нормою матеріального права.
Під час розгляду справи про порушення митних правил учасники судового розгляду не посилались на неповноту та поверховість при проведенні перевірки, на недотримання вимог митного законодавства при проведенні перевірки, які б давали підстави для направлення справи до митного огляду для проведення додаткової перевірки, а також не вказували на те у чому саме полягає неповнота та поверховість при дослідженні зібраних у справі доказів судом першої інстанції.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки лише перевозив вантаж, а перевізники не несуть відповідальність за переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів, шляхом надання одним товарам вигляду інших, з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості та вартості, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.
Так, відповідно до п. 37 ст. 4 МК України, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR).
Згідно з п. 1. а ст. 8 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева) від 19.05.1956 року, до якого Україна приєдналась 01.08.2006 року, при прийнятті вантажів, перевізник зобов`язаний перевірити точність даних, внесених в накладній відносно кількості вантажних місць, а також їх розмітку і номери. В пункті 2 ст. 9 цієї ж Конвенції зазначено, що при відсутності у накладній мотивованих перевізником застережень, наявна презумпція, що вантаж та його упаковка були в цілому стані в момент прийняття вантажу перевізником і що кількість вантажних місць, а також їх розмітка та номера відповідали даним у накладній.
В ч. 2 ст. 460 МК України вказано, що перевізники несуть відповідальність за переміщення, або дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізником не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).
При цьому, апеляційний суд зазначає, що водій ОСОБА_1 , відповідно до наданих ним пояснень (Приїхавши на склад поїхав за продуктами харчування, залишивши транспортний засіб для його завантаження товаром автомобільними частинами. Після повернення до автомобіля його не впустили на склад, у зв`язку з карантином. При завантаженні товару присутній не був й кількість місць товару не перевіряв. Застереження в CMR з цього приводу не вносив. Про те, що крім автомобільних запчастин йому завантажили інший товар йому не було відомо. Вказівки про завантаження товару йому надавав брокер, якого він не знає. Завантажували товар у м. Варшава. На підприємство та склад не заїжджав, а весь товар, який переміщував, йому завантажили на цьому складі), зобов`язаний був перевірити точність даних, внесених у накладній щодо кількості вантажних місць, а також їх розмітку і номери або внести в міжнародну автомобільну накладну (СМR) відповідний запис про те, що переміщуваний ним товар, що знаходиться в транспортних засобах ним не перевірявся.
Відхиляючи пояснення ОСОБА_1 про його необізнаність з порядком переміщення товарів через митний кордон України, про необізнаність з порядком прийняття товару для перевезення з метою переміщення через митний кордон України, апеляційний суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 зобов`язаний був бути присутнім під час завантаження товару, при його опломбуванні, замитнити вантаж та доставити його до місця призначення, що свідок від ОСОБА_13 у телефонному режимі довідався про відсутність ОСОБА_13 при завантаженні товару (т. 4, а. с. 159-162).
Матеріалами справи про порушення митних правил достовірно підтверджено, що у даному конкретному випадку перевізником, тобто особою, яка здійснювала перевезення товарів через митний кордон України є саме ОСОБА_1 , і саме він, згідно із вищенаведеними вимогами законодавства, повинен нести і несе відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України.
Доводи сторони захисту про помилкове ввезення товарів на митну території України та на наявність листа-повідомлення про помилку при завантаженні, адресованого Державній митній службі України фірмою відправником і закриття у зв`язку з цим провадження у справі, апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах та матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 190 МК України, товари можуть вважатися помилково ввезеними на митну територію України, якщо митний орган переконається в тому, що ввезення цих товарів не є результатом умисних дій.
Згідно ч. 2 ст. 190 МК України, помилково ввезеними на митну територію України не можуть вважатися товари, умови та підстави ввезення яких були змінені після перетинання ними митного кордону України.
Відповідно до ст. 10 МК України, межі митної території України є митним кордоном України. Митний кордон України збігається з державним кордоном України, крім меж штучних островів, установок і споруд, створених у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України. Межі території зазначених островів, установок і споруд становлять митний кордон України.
З матеріалів справи вбачається, що фактично інвойс №252 був виданий 11.05.2020. Тобто, товариство майже через місяць, вже після виявлення порушення митних правил та складання процесуальних документів встановило, що нібито помилково завантажило товар у транспортний засіб. При цьому додатково не надало митниці перелік помилково завантажених товарів, хоча у листі товариство зазначало, що направить Закарпатській митниці точний список пізніше, у тому числі не надало такий перелік до часу прийняття апеляційним судом рішення за результатами розгляду справи.
Доводи сторони захисту про те, що судом не взято до уваги докази, які свідчать, що частина вантажу запасні частини до автомобілів були заявлені у товаросупровідних документах, не переміщувались із приховуванням від митного контролю, слідували у режимі «внутрішній транзит», також не знайшли свого підтвердження, з огляду на вищенаведене, та оскільки як підставу для переміщення партії товару «запасні частини в асортименті, для автомобілів» у загальній кількості 187 вантажних місць, ОСОБА_1 подано товарно-супровідні документи, які містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості, кількості вантажних місць та вартості. При цьому, апеляційний суд зазначає, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, сторона захисту адвокатка Кононенко О.С. не посилалась на те, який саме товар із заявленого у товарно-транспортних документах - 187 вантажних місць ( «запасні частини в асортименті, для автомобілів» ) - найменування, кількість та вартість, слід вважати таким, що переміщується через митний кордон України з дотриманням положень митного законодавства України.
Доводи апеляційної скарги адвоката Леміш М.О. про те, що від пункту пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби до відділу митного оформлення Київської митниці Держмитслужби товар переміщувався в митному режимі «транзит» (його різновид - внутрішній транзит), що у даному випадку мала місце виключно процедура «декларування» товару та поміщення його у відповідний митний режим «транзит» (внутрішній транзит), відхиляються з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 92 МК України, для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:
1) подати митному органу митну декларацію (документ, який відповідно до
статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації),
товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару;
2) у випадках, визначених законодавством, надати митному органу
дозвільний документ на транзит через митну територію України, який
видається відповідними уповноваженими органами;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 МК України, для декларування у митний режим транзиту товарів, що переміщуються будь-яким видом транспорту, крім випадків, визначених цією статтею, використовується митна декларація (у тому числі попередня митна декларація).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було подано до митного оформлення митну декларацію типу імпорт та заявлено митний режим «Імпорт (випуск для вільного обігу)». Згідно матеріалів адміністративної справи митне оформлення товару здійснювалось на підставі митної декларації ІМ 40 ЕЕ.
Порядок заповнення митних декларацій на бланку ЄАД визначено Наказом МФУ № 651 від 30.05.2012 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа».
Відповідно до Наказу МФУ №1011 від 20.09.2012 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» означає наступне: «ІМ» позначається напрямок переміщення товару «Ввезення»; «40» означає митний режим «Імпорт (випуск для вільного обігу)»; «ЕЕ» означає «Попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставления до митного органу призначення».
З врахуванням вищезазначених норм, твердження захисника Леміша М.О. на те, що товар переміщувався в митному режимі транзит, не відповідає фактичним обставинам та спростовується матеріалами справи, якими достовірно підтверджено, що водій ОСОБА_1 як підставу для переміщення товару подав декларації типу ІМ 40 ЕЕ - «Імпорт (випуск для вільного обігу)». При цьому, апеляційний суд зазначає, що у вказаній декларації відсутнє позначення «TR», що означає транзит. Під час розгляду справи апеляційним судом сторона захисту не посилалась на те у зв`язку з чим водієм ОСОБА_1 до митного контролю дана декларація типу ІМ 40 ЕЕ та у зв`язку з чим у поданій декларації було відсутнє позначення «TR», що означає транзит.
Доводи сторони захисту про неналежне визначення посадовими особами митного органу вартості предмету правопорушення, зокрема, загальна вартість товару, визначена посадовою особою Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби - експертом ОСОБА_5 , яка не є експертом з товарознавчої оцінки товарів, так як дана особа не зазначена в Реєстрі атестованих судових експертів на сайті Міністерства юстиції України, апеляційний суд також відхиляє з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 515 МК України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.
Згідно з ч. 2 ст. 515 МК України, експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
Згідно з ч. 1 ст. 516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О.Я. у справі призначена товарознавча експертиза товарів, переміщуваних через митний кордон України гр.. ОСОБА_1 (т. 4, а. с. 175).
З наданих апеляційному суду Закарпатською митницею Держмитслужби матеріалів вбачається, що згідно свідоцтва № НОМЕР_5 про надання права самостійного проведення досліджень (аналізів, експертиз), виданого ОСОБА_5 експертно-кваліфікаційною комісією Державної фіскальної служби України (протокол від 17.11.2016 №3), ОСОБА_5 має право на проведення експертних досліджень за експертною спеціальністю 7.1 «товарознавче дослідження машин, сировини та товарів народного споживання» (дійсне до 17.11.2021).
Окрім того, з кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 08.12.2018 № МФ 183, виданого ОСОБА_5 Фондом державного майна України спільно з ТОВ «Українська комерційна школа» на підставі рішення Екзаменаційної комісії (від 08.12.2018, протокол № 69), вбачається, що ОСОБА_5 має право на проведення експертних досліджень за напрямком оцінки майна «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізація в межах напрямку: 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», 1.7 «Оцінка рухомих речей, літальних апаратів, судноплавних засобів, та таких, що становлять культурну цінність» (безстрокове).
Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 515 МК України, особа, щодо якої порушено справу, має право на проведення за власний рахунок незалежної експертизи.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Апеляційний суд також вважає, що наявні у матеріалах справи копії експертних висновків належним чином засвідчені, тому є належними та допустимими доказами, мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені докази повністю відповідають вимогам ст. 495 МК України (т. 4, а. с. 179- 209 ; т. 5, а. с. 2 - 143 ; т. 8, а. с. 87 - 218).
З врахуванням вищезазначених положень законодавства та наведених доказів доводи захисника Леміша М.О. про необґрунтоване визначення такої вартості товару без проведення його оцінки, не знаходить свого правового обґрунтування.
Не знаходять свого підтвердження і доводи апеляційної скарги захисника Леміша М.О. про те, що відповідальність за кількість місць, відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 року, несе відправник, а не перевізник.
Так, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 року (далі - конвенція), вантажна накладна містить такі дані: а) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; с) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; е) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; і) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.
Згідно з п. 1 ст. 7 Конвенції, відправник несе відповідальність за всі витрати, шкоду і збитки, заподіяні перевізнику внаслідок неточності або недостатності: а) даних, зазначених у підпунктах b), d), е), f), g),h) та j) пункту 1 статті 6; b) даних, зазначених у пункті 2 статті 6; с) будь-яких інших даних чи інструкцій, що надаються ним для складання вантажної накладної або для включення в неї таких даних.
Вищезазначена норма Закону вказує на те, що перевізник вправі звернутися до відправника із відповідним позовом про відшкодування заданих йому збитків. Тобто, відправник несе відповідальність перед перевізником.
Вищезазначене також підтверджується статтею 10 Конвенції, в якій зазначається що, відправник несе відповідальність перед перевізником за збиток, заподіяний особам, устаткуванню або іншим вантажам, а також за будь-які витрати, викликані несправною упаковкою вантажу, за винятком випадків, коли дефект був очевидним або відомим перевізнику в момент прийняття вантажу, і він не зробив щодо цього застережень.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції, приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: а) вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; b) зовнішній стан вантажу і його упаковки.
Згідно з п. 2 ст. 8 Конвенції, якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті а) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обгрунтовані застереження у вантажній накладній.
Відповідно до п. 2 ст. 9 Конвенції, якщо вантажна накладна не містить спеціальних застережень перевізника, то, якщо не доведено протилежне, припускається, що вантаж і його упаковка були зовні в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися у вантажній накладній.
Апеляційний суд вважає, що вчинені гр. ОСОБА_1 діяння, зазначені у протоколі про порушення митних правил, відповідають ознакам диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України, що зміст положень ст. 494 МК України, ст. 256 КУпАП не свідчить про обов`язковість посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на посадову інструкцію або уповноваження керівником центрального органу виконавчої влади або керівником митниці, головного державного інспектора Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_10 на вчинення процесуальної дії - складання протоколу. Тому доводи апеляційної скарги та доповнення до неї у цій частині відхиляються.
Підставою для складання протоколу про порушення митних правил стало те, що перевізник водій ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів, шляхом надання одним товарам вигляду інших, з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості, кількості вантажних місць та вартості, - діяння, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.
Доводи сторони захисту про те, що суб`єктом адміністративної відповідальності є перевізник в особі директора ТОВ «Філяс І.В.», суперечить вимогам Закону, зокрема положенням МКУ та вищезазначеним Конвенціям, встановленим фактичним обставинам справи, та доказам, які зібрані у справі та досліджені судами першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно роз`яснень, які дані у п. п. 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 8, незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR).
Згідно п. 28. ст. 4 Митного кодексу України митні правила - встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом та іншими законами України.
Висновок про те, що особа може нести адміністративну відповідальність за вчинення дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості (ч. 1 ст. 483 МК) лише за умови умисної форми вини, не відповідає точному змісту ч. 1 ст. 458 МК України, яка не містить вказівок щодо обов`язкової наявності тієї чи іншої форми вини чи будь-які інші ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення.
Зазначене підтверджується й дефініцією адміністративного правопорушення сформульованою ст. 9 КУпАП, згідно з якою адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.
Тобто, відсутність в діях особи прямого умислу, саме по собі, не може свідчити про відсутність адміністративного правопорушення, за обставин коли:
кваліфікація правопорушення базується на диспозиції з формальним складом;
доведено наявність події з якою законодавець пов`язує настання адміністративної відповідальності.
Об`єктивною стороною є дія, тобто активна поведінка (вчинок) особи, яка посягає на встановлений Митним кодексом України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом України чи іншими законами України.
Суб`єктивна сторона характеризується тим, що для кваліфікації дій за ст. 483 МК України не має значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.
Зміст ст. 483 МК України свідчить про те, що діяння, передбачені цією нормою матеріального права можуть вчинятися як у формі прямого умислу, так і у формі необережності. Суб`єктом порушення митних правил може бути будь-яка фізична особа, яка скоїла діяння, передбачене цією нормою матеріального права. Мета та мотив переміщення товарів з приховуванням від митного контролю через митний кордон України на кваліфікацію дій особи за цією нормою матеріального права не впливають.
Апеляційний суд, аналізуючи зібрані у справі докази, даючи оцінку доводам сторони захисту щодо розбіжності вагових параметрів вантажу, окрім вищенаведеного, також зазначає.
30.05.2020 митними органами Словаччини під час митного оформлення проводилось зважування транспортного засобу марки «MAN» р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE» р.н.з. НОМЕР_6 , за результатами якого вага брутто складає 34 080 кг.
Таким чином, маючи в розпорядженні товарно-супровідні документи на вантаж, талон зважування митних органів Словаччини, водій ОСОБА_1 не повідомив Закарпатську митницю Держмитслужби про наявність розбіжностей щодо вагових параметрів.
Разом з тим, відповідно до наданого пояснення представником ФОП « ОСОБА_3 » ОСОБА_14 замовлення на перевезення товару за договором № 182 від 06.05.2020 здійснювалось з платформи Lardi-Trans (платформа для пошуку вантажів). Відповідно до вищезазначеного договору № 182 необхідно було здійснити перевезення товару народного споживання у кількості 22.5 тонни з Польщі в Україну.
Вищенаведене свідчить про те, що про наявність у транспортному засобі товару, який не відповідає товаросупровідним документам було відомо водію ОСОБА_1 .
Доводи сторони захисту про складення протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 не уповноваженою особою, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Статтею 490 МК України врегульовано питання посадових осіб, уповноважених на складання протоколу про порушення митних правил.
Відповідно до вищезазначеної статті, протокол про порушення митних правил мають право складати: 1) посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій
уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів,
транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які
безпосередньо виявили порушення митних правил; посадові особи митних органів, які згідно з посадовими обов`язками мають таке право; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну митну політику, або керівником митниці.
Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
З наданих Закарпатською митницею Держмитслужби матеріалів вбачається, що відповідно до п. 2.2.7 посадової інструкції головного державного інспектора відділу оперативного реагування №1 управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби, основним завданням головного державного інспектора є: ініціювати та складати протоколи про порушення митних правил, своєчасно, у повному обсязі та в межах своїх повноважень, вносити інформацію до модуля «Провадження у справах про ПМП АСМО «Інспектор» (т. 4, а. с. 186, 193).
Вказане свідчить про те, що головний державний інспектор ВОР № 1 управління ЗПК та ПМП ОСОБА_10 мав право на ініціювання та складання протоколу про порушення митних правил та діяв у відповідності до вимог Інструкції.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що оригінали документів у справі про порушення митних правил вилучено і такі знаходяться у кримінальних провадженнях, а у справі про порушення митних правил знаходяться їх копії, апеляційний суд бере до уваги те, що копії документів, що містяться у справі про порушення митних правил належним чином засвідчені, достовірність приєднаних копій стороною захисту не оспорювалась, у тому числі не вказувалось на те копії яких саме документів не відповідають оригіналам.
З наданих суду першої інстанції та апеляційному суду доручень вбачається, що в. о. начальників Закарпатської митниці Держмитслужби В. Іванус та ОСОБА_15 уповноважують ОСОБА_16 та ОСОБА_6 - головних державних інспекторів відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби, представляти інтереси Закарпатської митниці Держмитслужби, в усіх державних органах, у тому числі у всіх без виключення судах. Дата видачі доручень та строк їх дії, охоплювались часом розгляду справи про порушення митних правил у суді першої та апеляційної інстанцій (т. 4, а. с. 179, 194, т. 8, а. с. 75, 76).
З огляду на наведене, доводи сторони захисту у цій частині відхиляються.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги адвоката Леміша М.О. щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови щодо ОСОБА_1 , яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Судом першої інстанції наявним у справі доказам дано повну, всебічну та об`єктивну оцінку, правильно кваліфіковані діяння ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану і обставин, що пом`якшуть та обтяжують відповідальність, накладено на нього стягнення, передбачене санкцією, цієї норми матеріального права.
Беручи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були вжиті всі передбачені КУпАП дії, спрямовані на з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, зазначених у протоколі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, дана належна оцінка зібраним у справі доказам, й постановлено судове рішення, яке визнається належним чином вмотивованим та законним, тому постанова місцевого суду як законна та обґрунтована, залишається без зміни, а апеляційна скарга, яку подав захисник адвокат Леміш О.М., в інтересах ОСОБА_1 та доповнення до неї, які подала адвокатка Кононенко О.О., задоволенню не підлягають.
Під час розгляду апеляційної скарги та доповнення до неї, апеляційний суд, беручи до уваги положення чинних нормативно-правових актів, сприяв учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів. При цьому, зазначається, що апеляційним судом досліджувались всі докази, клопотання про дослідження яких заявлялось учасниками судового розгляду.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення чинних нормативно-правових актів, відповідно до яких саме за клопотанням учасників судового розгляду сторони обвинувачення (представників митного органу) чи захисту (особи, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, чи її захисників - адвокатів), апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи і те, що стороною захисту під час розгляду апеляційної скарги не заявлялись клопотання про приєднання та дослідження доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги, які б істотно вплинули на постановлене у справі судове рішення, а також те, що правопорушником та його захисником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд також зазначає, що сторона захисту, з огляду на передбачені чинними нормативно-правовими актами засади змагальності та диспозитивності, не подала доказів у спростування висновків товарознавчої експертизи (іншої вартості товару), а також доказів про те, що сторона захисту клопотала, як перед митним органом, так і судом першої інстанції про призначення та проведення повторної оцінки товарів, предметів порушення митних правил.
Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Леміш М.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та доповнення до апеляційної скарги адвокатки Кононенко О.О., залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 483 МК України залишити без зміни.
Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя І. В. Стан