Справа № 541/911/21
Номер провадження3/541/335/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Ситник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли із Головного управління державної податкової служби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в с. Новоаврамівка, Хорольського району, українки, працює завідувачем магазину, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягалася,

за ст.155-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

22.04.2021 року під час проведення фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ПП Фудзмарт, , було виявлено, що завідувач магазину ОСОБА_1 , не забезпечила проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, чим порушила п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, згідно акту перевірки від 22.04.2021 року № 000322, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 155-1 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання 11.05.2021 року ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала до суду заперечення, в яких вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнає, просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях подіях та складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Полтавській області Суховською В.В. за результатами фактичної перевірки ПП «Фудзмарт» за місцем фактичного провадження діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, без номеру, від 22.04.2021 р., відносно ОСОБА_1 - керуючої магазину «Маркетопт» (м. Миргород, вул. Гоголя, 153). Результат вказаної перевірки було оформлено актом (бланк №000322) від 22.04.2021р., в пункті 2.2.20 якого зазначено: «СГД (суб`єкт господарської діяльності) не забезпечив проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмуванням найменування підакцизного товару з використанням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме 12.08.2020 року було реалізовано 1 пачку сигарет «Марвел Компакт», а в фіскальному чеку не вказано код згідно з УКТ ЗЕД». в п.3.1. Акту фактичної перевірки зазначено: «виявлені порушення: п.11 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

В своєму запереченні особа що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначила, що відносно неї незаконно складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в ході перевірки та, як слідує із описової частини складеного акту (№000322) від 22.04.2021 р., головний державний ревізор-інспектор відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Полтавській області ОСОБА_2 здійснює констатацію порушення та посилання на фіскальний чек, в якому нібито відсутній код згідно УКТ ЗЕД, датований 12 серпня 2020 року. Даного фіскального чеку не було пред`явлено для огляду.Співробітники податкової служби в результаті проведеної перевірки склали два документи - Акт фактичної перевірки від 22.04.2021 р. (бланк №000322) та Протокол б/н від 22.04.2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст.155-1 КУпАП. ОСОБА_1 звертає увагу суду, що у двох вищезазначених документах вказані різні дати здійснення правопорушення. В протоколі від 22.04.2021 р. зазначено дату скоєння правопорушення 22.04.2021 р., а в акті фактичної перевірки від 22.04.2021 року вказано іншу дату правопорушення, а саме 12.08.2020 року (більше ніж за 8 місяців до складення протоколу). В описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2021 зазначено: «не забезпечено проведення розрахункової операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (для підакцизних товарів) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що правопорушення було скоєно 22.04.2021 р. а це не відповідає дійсності, адже перед початком проведення фактичної перевірки 22.04.2021 р. була проведена контрольно-розрахункова операція. Перевіряючими було придбано 1 пляшку пива «BUD», про що вказано в Акті фактичної перевірки від 22.04.2021 року (п.2.2.12). Касиром магазину було видано фіскальний чек, в якому було вказано 10-значний спеціальний цифровий код на пиво «BUD».

Незважаючи на те, що у фіскальному чеку при продажі 1 пляшки пива «BUD» було вказано 10-значний спеціальний цифровий код на пиво, в пункті 2.2.15 Акту фактичної перевірки від 22.04.2021 р. вказано, що використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості не забезпечено. Тобто, реалізація підакцизної продукції в нашому магазині проходить з використанням режиму попереднього програмування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.В Акті фактичної перевірки вказано, що порушення мало місце 12.08.2020 р., тобто від дня нібито скоєння правопорушення пройшло більше ніж 8 місяців. Незважаючи на той факт, що в Акті фактичної перевірки вказано дату скоєння правопорушення 12.08.2020р., в Протоколі про адміністративне правопорушення, з незрозумілих причин, вказана інша дата скоєння правопорушення, а саме - 22.04.2021 р. Співробітники ГУ ДПС в Полтавській області не додають в якості доказів жодного фіскального чеку, ні за 22.04.2021 р., а ні за 12.08.2020 р. зазначає, що до «порушення», яке нібито мало місце 12.08.2020 р. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Миргород, вул. Гоголя, 153), вона не має ніякого відношення, адже в цьому магазині працює керуючою лише з 1-го жовтня 2020 року. Надає суду копію наказу №521-к- від 30.09.2020 року про прийняття її на роботу керуючою магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Миргород, вул. Гоголя, 153).Складаючи Акт фактичної перевірки від 22.04.2021 р., податківці знали, що вона працює керуючою магазину «Маркетопт» (м. Миргород, вул. Гоголя, 153) з 1.10.2020 року, адже вони про це зазначили в п 1.8 цього Акту, до цього вона працювала в іншому магазині. Вважає, що вказаний акт та протокол складені протиправно, безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства. Будь-яких доказів на підтвердження описаних порушень ні до протоколу ні до акту не долучено, а отже твердження викладені в них є лише припущеннями перевіряючих та не можуть бути покладені в основу рішення про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 у справі №815/1071/16 «висновки, викладені в акті перевірки щодо встановлення порушень платником податків, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки. Думка, висловлена посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, повинна оцінюватися судами із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обгрунтовуються контролюючим органом серед іншого висновками акту перевірки платника податків або актами перевірки його контрагентів. Відповідно, судове рішення щодо правомірності сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом платнику податків, не може мотивуватися виключно даними акту перевірки цього платника податків або його контрагентів, або даними звірок, якщо ці дані обґрунтовано заперечуються платником податків та при цьому не підтверджені іншими доказами, зібраними у справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 155і КУпАП, оскільки не розкрито зміст порушення, не вказано при здійсненні якої саме розрахункової операції допущено порушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позбавляє суд можливості оцінювати ці дії як правопорушення, виходячи із наявності його складу, не додано доказів до матеріалів справи , а саме відсутній сам фіскальний чек або його копія .

Так, згідно із ч. 1ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вказане свідчить про недотримання ч. 1 ст. 256 КУпАП, а також п.6 Розділу 2 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення Затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016, адже у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: і суть адміністративного правопорушення. Але в графі суть правопорушення в адміністративному протоколі процитовано виключно норму закону України.

Враховуючи, що в матеріалах справи не здобуто доказів, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не підтверджено факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останньої події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 155, 245, 251, 254, 256, 268, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник