Справа № 357/4275/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, стрілець-зенітник в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка притягується до адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А1232 №10 від 12.04.2021 вбачається, що 09.04.2021 приблизно о 17.00 год. військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , самовільно, без відповідного дозволу посадових осіб, покинула медичний пункт в/ч НОМЕР_1 , де знаходилась на стаціонарному лікуванні, чим порушила наказ командира військової частини НОМЕР_1 №75 від 07.04.2021. Прибула до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 приблизно о 20.00 год. 09.04.2021 для подальшого проходження лікування. Порушення вчинене в умовах особливого періоду.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснила, що дійсно вона проходила лікування в лікувальному закладі в/ч НОМЕР_1 та 09.04.2021 відлучилась з медичного пункту приблизно на три години для зустрічі з юристом, який веде її справу щодо поділу майна в судовому порядку. ОСОБА_1 зазначила, що повідомляла керівництво про необхідність залиши медичний пункт на деякий час в особистих справах, однак вказане залишилось поза увагою керівництва.

Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-10 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі відмови від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Пункт 35 закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» передбачає порядок віддання й виконання наказів, а саме накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії А1232 №10 від 12.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину саме невиконання наказу командира частини.

Під наказом розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або не вчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі.

Під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо. Наказ завжди має бути конкретним, законним і виданим тільки в межах компетенції відповідної службової особи, а наказ з фінансових, матеріально-технічних та кадрових питань, - крім того, у письмовій формі. Якщо наказ виданий з порушенням вимог, які до нього пред`являються законодавством, він є незаконним.

З огляду на вищевказане, у кожному конкретному випадку має бути з`ясовано: чи не обумовлене невиконання наказу тим, що він був сформульований невиразно, нечітко й незрозуміло, допускав подвійне тлумачення або чи не був він перешкодою для виконання наказу іншого начальника.

Проте, як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №75 від 07.04.2021, ОСОБА_1 вважається такою, що вибула до медичного пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з розташування військової частини НОМЕР_1 село Великополовецьке, з 07.04.2021 на стаціонарне лікування.

Таким чином, зазначений наказ не містить необхідної указівки на дії, які має виконати підлегла особа.

Отже, відсутня сама подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, а дії солдата ОСОБА_1 щодо залишення медичного пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 221, 247, 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна