ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/3414/20 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/382/21 Карімов І.В.
Категорія: ч.4 ст.172-11 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Михайлюка А.В.
захисника - Бикової О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 172-11 КУпАП,-

в с т а н о в и в :
21 вересня 2020 року командиром військової частини НОМЕР_1 складено протокол про військове адміністративне правопорушення серії А0501 № 69 стосовно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 172-11 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 07 вересня 2020 року о 08 годин 00 хвилин в м.Чугуїв Харківської області ОСОБА_1 не прибув до місця проходження військової служби в умовах особливого періоду. На службі з`явився 08 вересня 2020 року о 08 годині 00 хвилин.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 4 статті 172-11 КУпАП.
Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 465 гривень.
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, щовін проходить військову службу у військовій частині на підставі контракту з 30.07.2020. Саме з цієї дати він прийняв посаду. Станом на вересень 2020 року він проходив військову службу і не перебував у відрядженні, відпустці чи в лікувальному закладі. Також він не був призначений чи переведений з будь-якої іншої військової частини чи у військову частину
Наказу про заборону йому покидати місце служби протягом 06.09.2020 не було. Тобто, він покинув місце служби 06.09.2020 у встановленому порядку, а не самовільно.
Свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнає.
Оскаржуваною постановою його визнано винним в тому, що він вчинив дії, що кваліфікуються як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду. Самовільного залишення військової частини чи будь-якого іншого діяння, передбаченого диспозицією частини 4 статті 172-11 КУпАП, він 07.09.2020 не вчиняв. Навпаки, він покинув місце служби напередодні 07.09.2020 у встановленому порядку.
Вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, а саме відсутня об`єктивна сторона.
Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що копію оскаржуваної постанови не було виготовлено в день її проголошення, отримано ним 06 жовтня 2020 року. Подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з моменту проголошення постанови він не зміг через зайнятість по службі.
Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.
В судові засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся, а саме 28 січня 2021 року, 31 березня 2021 року, 09 квітня 2021 року.
28 січня 20201 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Биковою О.Ю. заявлено клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 28 січня 2021 року, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у період з 30 листопада 2020 року по 27 січня 2021 року у відрядженні у м.Десна. Станом на 28 січня 2021 року ОСОБА_1 до місця дислокації не повернувся, тобто перебуває в процесі повернення до місця служби (а.с. 74).
Апеляційним судом вказане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено.
31 березня 2021 року засобами електронної пошти надійшла заява захисника ОСОБА_1 адвоката Бикової О.Ю., в якій вона просила відкласти судове засідання, призначене на 31 березня 2021 року. При цьому зауважила, що у період з 05 по 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 перебуватиме у відпустці за місцем мешкання (а.с. 94).
Апеляційним судом вказане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено.
09 квітня 2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, поважних причин неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надав.
З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами за відсутністю належним чином повідомленої особи ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Бикової О.Ю., яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовльнити, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 172-11 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.
З таким висновком судді погоджується й апеляційний суд, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 255 КУпАП командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) складають протоколи про адміністративні правопорушення за статтями 172-10 - 172-20 КУпАП.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пунктом 26 розділу І частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини 4 статті 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Частиною 4 статті 172-11 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб в умовах особливого періоду.
Судовим розглядом встановлено, що сержант ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону.
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2020 № 2014 «Про результати проведення службового розслідування» офіцером-психологом зенітного ракетно-артилерійського дивізіону старшим лейтенантом ОСОБА_2 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 вересня 2020 року № 1928, проведено службове розслідування по факту відсутності на службі 07 вересня 2020 року без поважних причин військовослужбовця військової служби за контрактом командира відділення 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону сержанта ОСОБА_1 .
В ході проведення службового розслідування встановлено:
З рапорту командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону майора ОСОБА_3 стало відомо, що 07 вересня 2020 року о 08:00 під час проведення ранкового шикування та перевірки наявності особового складу зенітного ракетно-артилерійського дивізіону в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 (м.Чугуїв) встановлено відсутність військовослужбовця військової служби за контрактом командира відділення 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону сержанта ОСОБА_1 .
Вжитими заходами щодо з`ясування місцезнаходження військовослужбовця військової служби за контрактом сержанта ОСОБА_1 , а саме спроби встановити з ним та його родичами телефонний зв`язок, його пошуки на території військової частини, по військовому містечку та опитування співслужбовців, позитивного результату не дали, до медичної роти він не звертався. Фізичний чи психологічний тиск на вказаного військовослужбовця ніким не здійснювався, хвилювань щодо сімейно-побутових та інших проблем він не виказував.
08 вересня 2020 року о 07:45 сержант ОСОБА_1 до місця служби прибув. В своїх поясненнях причиною невиходу, на службу останній вказав погане самопочуття. Весь час відсутності з 07 по 08 вересня 2020 року він займався лікуванням, перебуваючи у себе вдома. Жодних документів, що виправдовують відсутність на службі протягом вказаного періоду, сержант ОСОБА_1 не надав. Загальний термін відсутності військовослужбовця на службі склав одну добу.
Сержантом ОСОБА_1 порушено вимоги, передбачені абзацами 2, 3, 5 статті 11, статті 13, статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацом 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які покладають на кожного військовослужбовця обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доказів щодо спростування висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо залишення місця служби у встановленому порядку, а не самовільно спростовуються матеріалами справи та його особистими поясненнями, згідно з якими 07 вересня 2020 року о 08:00 він був відсутній на військовій службі, мав погане самопочуття, лікувався та знаходився у себе вдома. Вказані пояснення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписано особисто ОСОБА_1 .
Враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, завдання шкоди позитивному авторитету військовослужбовця і в цілому Збройним Силам України, суддя обґрунтовано призначив адміністративне стягнення в межах санкції частини 4 статті 172-11, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Крім того, до суду апеляційної інстанції захисником ОСОБА_1 адвокатом Биковою О.Ю. подано клопотання про витребування доказів та призначення експертизи. Вказані клопотання задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З аналогічними клопотаннями ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бикова О.Ю. до суду апеляційної інстанції не звертались. Обставин, які перешкоджали зверненню з клопотаннями про витребування доказів та призначення експертизи до суду першої інстанції не наведено.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків судді щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП, не спростовують, підстав для скасування постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2020 року та закриття провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду О.А. Кружиліна