ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження по справі закрито за відсутністю складу правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №174194 від 16 грудня 2020 року, 20 вересня 2020 року о 02 год. 30 хв. в м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, біля буд. 10, директор КП «Управління ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, відповідальною за надання послуг та виконання робіт з утримання, експлуатаційного ремонту та реконструкції автошляхів та тротуарів в м. Дніпро, не вжив своєчасно заходів з ремонту, а за неможливості це зробити, не огородив і не позначив відповідними технічними засобами організації дорожнього руху зруйнований оглядовий колодязь на проїзній частині, кришка якого була зруйнована та не щільно прилягала до відповідних опорних поверхонь її корпусу, що стало супутньою причиною ДТП за участі автомобіля марки «Фольцваген», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року, п. 3.1.1, п. 3.1.7 ДСТУ 3587-97, п. 5.2.7 ДСТУ Б.В. 2.5-26:2005, п. 1.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною потерпілий ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та винести постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що суд першої інстанції не залучив його в якості потерпілого, а відтак не повідомив його про дату та час розгляду справи.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що автомобіль Volkswagen Tiguan 2.0 Tsi Sport 6AT, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується технічним паспортом.

Вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до увагу постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2020 року в якій зазначено, що спричинення пошкоджень транспортному засобу відбулось в результаті наявності порушень при утриманні автомобільних доріг та незадовільного стану дорожніх умов.

Акцентує увагу на тому, що належне утримання водопровідно каналізаційної мережі у м. Дніпро і належне утримання автомобільних доріг і вулиць це не тотожні поняття.

Посилається на те, що неналежне утримання зазначеного на схемі ДТП від 20.09.2020 року каналізаційного колодязя, стало причиною дорожньо транспортної пригоди внаслідок незакритого оглядового колодязя системи каналізаційної мережі, який знаходився на проїзній частині.

Акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції закриваючи провадження по справі, не перевірив повноваження керівником КП УРЕА Должикова А.В.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Піскунов В.А. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення. Адвокати Кудінова О.В. та Мудра І.А. діючі в інтересах ОСОБА_2 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта, яка зводиться до того, що він не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, а також те, що повістку до суду він не отримував, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним переглядом встановлено, що 20 вересня 2020 року о 02 год. 30 хв. в м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, біля буд. 10, директор КП «Управління ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, відповідальною за надання послуг та виконання робіт з утримання, експлуатаційного ремонту та реконструкції автошляхів та тротуарів в м. Дніпро, не вжив своєчасно заходів з ремонту, а за неможливості це зробити, не огородив і не позначив відповідними технічними засобами організації дорожнього руху зруйнований оглядовий колодязь на проїзній частині, кришка якого була зруйнована та не щільно прилягала до відповідних опорних поверхонь її корпусу, що стало супутньою причиною ДТП за участі автомобіля марки «Фольцваген», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року, п. 3.1.1, п. 3.1.7 ДСТУ 3587-97, п. 5.2.7 ДСТУ Б.В. 2.5-26:2005, п. 1.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції зазначив, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні матеріали, додані до нього не містять належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_2 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та що саме на нього, як на посадову особу при виконанні посадових обов`язків, щодо експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення, вжиття своєчасних заходів щодо ліквідації вибоїн, встановлення відсутніх дорожніх знаків, нанесення дорожньої розмітки.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП, є посадові особи та громадяни, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Згідно ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Крім цього, згідно з ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Так, на звернення КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради від 05 січня 2021 року № 7/4 отримано відповідь від 11 січня 2021 року №3/1- 27 стосовно проведення у 2020 публічних закупівель послуг з поточного ремонту люків оглядових колодязів і камер підземних інженерних міських комунікацій. Зазначені послуги замовлено уповноваженим міською радою органом виконавчої влади за кошти міського бюджету та відповідно акту приймання-передачі від 14 серпня 2020 року № 8 передано балансоутримувачу КП «Дніпроводоканал».

Відповідно до Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України (далі - Правила), затверджених наказом № 30 від 05 липня 1995 року Держжитлокомунгоспу України (із змінами, внесеними згідно з Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №12 від 04 січня 2005 року та наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 191 від 27 червня 2008 року) підприємства водопровідно-каналізаційного господарства експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів та несуть відповідальність за належний технічний стан мережі, пристроїв, обладнання на ній.

Згідно з п.п. 12.2.2, 12.2.3 зазначених Правил під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють в тому числі зовнішній стан колодязів наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищення. Зовнішній огляд мереж виконується не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі.

Таким, що ґрунтується на вимогах Закону є і висновок суду першої інстанції, який зазначив, що згідно зі ст. 16 Закону України «Про транспорт» відповідальність за дотримання встановлених нормативів при будівництві та експлуатації комунікацій, шо перетинають автомобільні дороги або межують з ними, несуть власники таких комунікацій.

Відповідальність за належне утримання водопровідно-каналізаційної мережі у місті несе уповноважене підприємство КП «Дніпроводоканал», статутом якого, в редакції що затверджена рішенням міської ради від 25 березня 2020 року № 101/55 встановлено, що предметом діяльності КП «Дніпроводоканал» є: роботи з улаштування зовнішніх інженерних мереж та устаткування (водопровід, каналізація); роботи по будівництву нових та реконструкції існуючих доріг та благоустрою.

Згідно п. 3 ДСТУ Б В.2.5-26:2005 (ГОСТ 3634-99) «Люки оглядових колодязів і дощоприймачі зливостічних колодязів. Технічні умови.» люк оглядового колодязя верхня частина перекриття оглядового колодязя, яка встановлюється на опорну частину камери або шахти і складається з корпуса та кришки. Таким чином кришка люку оглядового колодязя є складовою частиною оглядового колодязя та не може бути елементом автомобільної дороги.

Слід зазначити, що КП УРЕА не є власником автодоріг у м. Дніпро.

Вказані факти повністю спростовують твердження апелянта з приводу того, що саме ОСОБА_2 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з матеріалами справи.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко