ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.

за участю секретаря судового засідання Бородкіної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Торків Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого (згідно даних протоколу) по АДРЕСА_2 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно постанови Барського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2021 року, яка набрала законної сили 06 березня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 18 березня 2021 року о 14 годині 42 хвилин на автомобільній дорозі Т 0610, Любар - Хмільник - Нова Ушиця, 191 км, керував транспортним засобом - мопедом, марки "Honda AF 35", без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КпАП України, а саме повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Згідно довідки відділу "Центр надання адміністративних послуг" Барської міської ради Вінницької області № 387 від 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 21).

За вказаною адресою ОСОБА_1 надіслано судову повістку про виклик у суд на 26 квітня 2021 року, однак до суду повернувся конверт з рекомендованим поштовим повідомленням із зазначенням причини невручення (а.с. 24-26).

Крім цього, в судове засідання, призначене на 26 квітня 2021 року, судову повістку про виклик у суд ОСОБА_1 надіслано за його місцем проживання, тобто за адресою, яку ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції і, яка вказана у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: вул. Набережна, буд. 8, м. Бар, Вінницька область, яку останньому було вручено, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 23).

Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про про місце і час розгляду справи телефонограмою № 7696 (а.с. 22) та шляхом надсилання повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення на його мобільний номер телефону, зазначений у заявці про отримання судової повістки в електронній формі, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення про виклик у суд на 26 квітня 2021 року.

З урахуванням зазначеного вище, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , вважається належно повідомлений про місце і час розгляду справи.

Однак ОСОБА_1 не прибув у судове засідання та не повідомив суд про причини неявки, а тому не з`явився у судове засідання без поважних причин.

Суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як спробу уникнути відповідальності, а тому дійшов висновку, що останній в такий спосіб свідомо ухилився від участі у розгляді справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вказане вище, узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України" відповідно до якого, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог статей 38, 277 КУпАП.

За підстав, зазначених вище, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14, де зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення - інспектором СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Заволовичем О.П., а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 449705, від 18 березня 2021 року, де в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" нерозбірливим почерком зазначено: "випив 200 грам вдома, вину визнаю" (а.с. 3);

- відеозапис події, яка мала місце 18 березня 2021 року о 14 год. 42 хв. на автомобільній дорозі Т 0610, Любар - Хмільник - Нова Ушиця, 191 км за участі водія ОСОБА_1 , який зафіксований у встановленому законом порядку працівниками поліції СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області на СD-R диск (додаток до протоколу серії ДПР18 № 449705, від 18 березня 2021 року, який додано до матеріалів справи (а.с. 5);

- тестування до протоколу, серії ДПР18 № 449705, від 18 березня 2021 року, проведене за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 торгової марки "Drager", акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Цими доказами беззаперечно підтверджується те, що концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 складала 1,82 % проміле, проти чого останній не заперечував та проставив свій підпис у вказаних документах (а.с. 2, 6, 7);

- копія постанови, серії БАА № 868822, від 18 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).

ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В рішенні у справі "О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є небезпечним для інших учасників дорожнього руху та пішоходів. Вказана обставина істотно підвищує суспільну шкідливість вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не з`явився для розгляду справи в судове засідання, не розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, тому обставини, які пом`якшують його відповідальність, відсутні.

За таких підстав, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності, у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

На підставі п. 2.9 (а) ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", статтями 8, 40-1, ч. 2 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ст. 252, ч. 1 ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірів розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Єрмічова