Справа № 724/452/21
Провадження № 3/724/246/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 112508 від 26.02.2021 року, 26 лютого 2021 року о 09:50 годині в с. Атаки, Хотинського району, Чернівецької області, водій ОСОБА_1 керував т/з. ГАЗ 31029, д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного спяґніння, огляд на стан спяґніння проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер» 6820, результат позитивний 0,36 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, при цьому пояснив, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння, він був зупинений, оскільки не спрацював сигнал повороту. Працівник поліції відразу запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не зазначаючи жодних ознак сп`яніння. Він погодився пройти такий огляд, оскільки не вживав алкогольних напоїв. З результатами тесту він не погодився і мав намір пройти такий огляд в лікарні. Однак поліцейський повідомив, що немає необхідності їхати в лікарню, оскільки йому достатньо матеріалів для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також повідомив, що разом з ним в автомобілі їхала дружина та їх двоє малолітніх дітей. Після огляду його не відсторонили від керування і він продовжив рух.

Захисник Ватаманюк В.В. надав суду письмові пояснення, відповідно до яких просить закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що водію не було надано сертифікат відповідності засобу, яким здійснювався огляд на стан сп`яніння, а також свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, зазначає, що водію не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння. З відеозапису вбачається, що свідки даної події розписалися на чистих аркушах паперу, та у незаповненому бланку протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, в матеріалах справи наявне направлення на огляд в Хотинській ЦРЛ, однак чому такий огляд не був проведений не зрозуміло. Крім того, вказане направлення було складено після того, як був складений протокол, про що зафіксовано на відеозаписі.

Згідно п. d ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зазначено, що кожний має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Так, із метою повного та неупередженого розгляду справи, в судовому засіданні було задоволено клопотання адвоката Ватаманюка В.В. про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що її чоловік ОСОБА_1 під час керування автомобілем не перебував у стані сп`яніння. Пройшов огляд на місці зупинки і не погодився з результатами, однак йому не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Йому пояснили, що показник невеликий, а тому нічого страшного. Після цього чоловік надалі керував автомобілем, ніхто його не відсторонив від керування. Також підтвердила, що в неї відсутнє посвідчення водія.

Інші свідки в судове засідання не з`явилися, однак неодноразово викликались в судове засідання, причину своєї неявки суду не повідомили, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме розділу 1 п. 6, 7, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 6 Розділу 11 даної Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Так, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису із місця події, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено у відсутності свідків, останні в свою чергу лише підписали чистий бланк протоколу.

Крім того, згідно відеозапису встановлено, що незважаючи на те, що водій ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння, однак працівниками поліції у порушення вимог вищевказаної Інструкції не було забезпечено проведення медичного огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Разом з цим судом враховується, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія до медичного закладу з відміткою, що огляд не проводився.

Вказане направлення узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 , що він не погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Однак в матеріалах справи відсутні відомості з яких причин огляд в медичному закладі не проводився.

При цьому суд враховує,що відповідно до п. 2 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають не усі водії,а лише ті ,щодо яких є підстави вважати,що вони перебувають у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану,які вказані у пункті 3 Розділу 1 (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці).

Разом із тим, ОСОБА_1 заперечував ту обставину, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Із відеозаписів також не можливо зробити висновку, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, про які зазначено в акті огляду.

При цьому суд враховує ,що відповідно до п.2 розд.1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають не усі водії, а лише ті, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, які вказані у п.3 розд.1(у тому числі, запах алкоголю із порожини рота, виражене тремтіння пальців рук).

Наведене викликає обґрунтовані сумніви у наявності передбачених законом підстав для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Викладені вище обставини у сукупності свідчать про те, що доводи ОСОБА_1 , який заперечував наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, не спростовані наявними у справі доказами, натомість такі пояснення підтверджені свідка ОСОБА_4 у суді. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було учинене і особа є винуватою у вчиненні цього правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Згідно із роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, вищезазначені порушення, допущені під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також під час оформлення даного матеріалу про адміністративне правопорушення, позбавляють суд можливості встановлення вини останнього у порушенні п. 2.9а ПДР України.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Так, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, вважаю, що в ході судового розгляду не добуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 , тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Л. Л. Гураль