Справа № 428/3618/21
Провадження №3/428/1105/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Казюк Л.Г.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 28.08.2019, яка проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді вожатого службових собак відділення вожатих службових собак роти ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
05 квітня 2021 року о 10-11 годині ОСОБА_1 відмовилась від виконання законних вимог командира, в умовах особливого періоду.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП визнала частково, обставини, викладені в протоколі не заперечувала, пояснивши, що 30.03.2021 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 вона написала рапорт про розірвання контракту від 03.12.2018 у зв`язку з невиконанням командуванням Луганського ЗВ ВСП абз. 5 п. 1 контракту, а саме: виконувати свої службові обов`язки вожатого службових собак відділення службових собак роти ВСП ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв`язку з відсутністю собаки протягом 2,5 років, про що неодноразово говорила командуванню ІНФОРМАЦІЯ_6 . У відділі персоналу Луганського ЗВ ВСП їй було відмовлено в реєстрації рапорту з причини боязні начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 . Причиною написання рапорту було неупереджене ставлення до неї як жінки, неупереджене відношення як до військовослужбовця, неупереджене відношення як до кінолога, постійно освідування на стан алкогольного сп`яніння, не маючи на те причин, образи перед вишикуваним особистим складом ІНФОРМАЦІЯ_6 , відхід зі служби лише з особистого дозволу начальника Луганського ЗВ ВСП. Вона є суддею-експертом по робочим якостям службових собак Всеукраїнської категорії, суддею-експертом з екстер`єрних якостях собак Всеукраїнської категорії. Також в період з 19 жовтня по 01 грудня 2020 року пройшла навчання у 143 центрі розмінування, де пройшла курс професійної підготовки зі спеціальності «кінолог». В березні 2021 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 запропонував за свій кошт придбати щеня породи «Бельгійська вівчарка» та у короткий термін підготувати для пошуку наркотичних засобів, з метою доказу, що вона є хорошим, кваліфікованим кінологом та має право носити звання судді. У березні 2021 року вона придбала щеня, а через тиждень був вишикуваний особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_6 та зроблені імітатори наркотичних засобів у формі військовослужбовців, які щеня безпомилково знайшло. Після чого начальник Луганського ЗВ ВСП наказав щодня привозити собаку для тренування, що вона й робила, доставляючи собаку службою таксі за власний кошт, витрачаючи щодня по 80-100 гривень. Також їй було наказано задіяти собаку для проведення профілактичних засобів у підрозділах військових частин, які були на ротації у Луганській області. За невиконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 привезти собаку, отримувала догану із занесенням у службову картку як незнання Статуту Військових Сил України і проведення службового розслідування. Також у рапорті було вказано на неприйняття присяги, про яку вона поступивши на службу, як цивільна людина, не здогадувалась. З цього приводу начальником Луганського ЗВ ВСП зібрав збори перших осіб відділу (начальників відділів, служб, групи) і викликав її висміював кожний пункт її рапорту. 05.04.2021 на ранковому шикуванні відділу повідомив про те, що вона буде приймати присягу о 10-00 годині. Тимчасово виконуючому обов`язки командира роти ВСП ІНФОРМАЦІЯ_6 капітану ОСОБА_2 вона повідомила про свою відмову від прийняття присяги, оскільки 30.03.2021 подала рапорт про звільнення за невиконання умов контракту командуванням ІНФОРМАЦІЯ_6 . Так, о 10-00 годині 05.04.2021 року на шикуванні по факту прийняття нею присяги полковник ОСОБА_3 надав наказ отримати закріплену за нею зброю для прийняття присяги. Вона відмовилась приймати присягу з тієї причини, що 30.04.2021 написала рапорт про звільнення. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що у відповідності до додатку 1 Статуту Внутрішньої служби пункту 5 «Час і місце військової присяги встановлюється окремим наказом командира військової частини та оголошується всьому особовому скажу», але цього не було надано. Також у відповідності до додатку 1 Внутрішньої служби пункту 3 «… Військова присяга після проходження програми підготовки, вивчення основних положень військового законодавства України, військових статутів…, але не пізніше ніж через місяць від дня прибуття до військової частини», однак вона не навчалась, документів про її навчання на її вимогу надано не було. ОСОБА_1 зазначила, що протокол про військове адміністративне правопорушення складено з порушеннями, оскільки складено особою, яка не має на те повноважень, а отже він є недійним. Також вказала, що у період з 30.03.2021 по 15.04.2021 щоденно накази начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 її майже щодобово ставили у наряди, не звертаючи на її скарги з приводу здоров`я, що було підтверджено лікарем військового госпіталю висновком у медичній книжці. Також зазначила, що її обов`язки не зазначені у Статуті, а викладені у наказі Міністерства оборони України, де вказано, що вона не може заступати в наряд без собаки, що також зазначено у службовому листі командира військової частини НОМЕР_3 начальником зональних відділів. В судовому засіданні додала, що на даний час її звільнено з військової служби. Крім того, надала письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: протоколом серії ДНС 2/1416 про військове адміністративне правопорушення від 21.04.2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового, сержантського та старшинського складу ОСОБА_1 ; інформаційною довідкою.

Статус військовослужбовця підтверджується дослідженим в судовому засіданні, копією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого Сєвєродонецьким військовим комісаріатом Луганської області 28.08.2019.

Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені військового адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 172-10 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки остання, являючись військовослужбовцем, відмовилась від виконання законних вимог командира, в умовах особливого періоду.

В якості обставин, що, згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає часткове визнання вини ОСОБА_1 .

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

За таких обставин, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини щодо відмови від виконання законних вимог командира, в умовах особливого періоду у ОСОБА_1 , зважаючи на те, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 ненавмисно, протягом року вона не притягувалась до адміністративної відповідальності, її діями не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, вчинення вказаного правопорушення не призвело до тяжких наслідків та не завдало будь-якої шкоди державним та суспільним інтересам чи правам та свободам інших осіб, вважаю, що останню слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 1, 7, 9, 22, 23, 26, 33-35, 172-10, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої 2 ст. 172-10 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Т. О. Комплєктова