Справа №766/3488/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: Старюка В.А.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №111750 ОСОБА_1 11.02.2021 о 05:55 годині в смт. Зеленівка, м. Херсон на перехресті вул. Гагаріна та вул. Лермонтова керував транспортним засобом «ГАЗ 3110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП як: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судові засідання, призначені на 19.03.2021, 22.04.2021 та 29.04.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Захисник Старюк В.А. під час судового розгляду зазначив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, оскільки причини зупинки транспортного засобу працівниками поліції озвучені не були, крім того постанова за допущене порушення не виносилась. При складанні протоколу працівники поліції не прийняли до уваги позицію ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №111750 від 11.02.2021, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.02.2021, з яких вбачається, що їх було запрошено в якості свідків та у їх присутності запропоновано водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ГАЗ 3110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, від чого ОСОБА_1 відмовився;

- відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, за змістом яких ОСОБА_1 в відмовився від проходження огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», як і відмовився від проведення відповідного огляд в медичному закладі, аргументувавши, що за кермом автомобіля не перебував та не керував вказаним транспортним засобом до моменту зупинки. Зафіксовано як водій «ГАЗ 3110», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,переліз з водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння. На питання працівника поліції, чи вживав сьогодні алкоголь, ОСОБА_1 відповів, що вживав горілку та пиво.

Допитаний судом свідок ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 11.02.2021 на в`їзді до с. Зеленівка був запрошений працівниками поліції для огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Так в його присутності останньому було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Драгер, від чого той відмовився. Зазначив, що іншого свідка на місці спілкування з водієм окрім нього не було.

Інспектори поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час судового розгляду пояснили, що 11.02.2021 ними був зупинений транспортний засіб «ГАЗ 3110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався без ввімкненого ближнього світла фар. Поки підійшли до водійського місця, то побачили, що водій переліз на заднє пасажирське сидіння. Під час спілкування ОСОБА_1 дійсно наполягав на тому, що він автомобілем не керував, проте у нього було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, через що запропонували пройти відповідний огляд на місці зупинки або і медичному закладі. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Наполягали на тому, що ними було залучено двоє свідків, в присутності яких і зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

При вирішенні питання винуватості ОСОБА_1 або її спростування, врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так п. 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Згідно п. 6 розділу Х Наказу МВС України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Хоча з досліджених судом доказів і вбачається, що визнав фактично і сам ОСОБА_1 під час складання протоколу, що останній відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп?яніння, проте з дослідженого судом відеозапису вбачається, що під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння був присутній лише один свідок. За змістом відео неможливо дійти висновку, що був присутній і інший свідок. Крім того допитані судом інспектори поліції також не змогли пояснити за яких обставин був залучений свідок ОСОБА_3 , письмові пояснення якого долучено до матеріалів спавши.

У той же час суд не приймає до уваги заперечення захисника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту зупинки не керував, оскілки з відео-запису можна дійти висновок, що водій переліз на заднє пасажирське сидіння одразу після зупинки автомобіля «ГАЗ 3110», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Окрім ОСОБА_1 та його пасажира з автомобіля ніхто не виходив, а тому обставини, які передували складанню протоколу не свідчать про те, що останній транспортним засобом «ГАЗ 3110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не керував.

За таких обставин матеріалами справи лише не доведено, що відмова від запропонованого працівниками поліції ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння була зафіксована з дотриманням вищезазначених Інструкцій, що має своїм наслідком визнання відповідної процедури як такої що проведена з порушенням, а тому її результати не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже вдіях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська