П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обіймає посаду водія ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27.07.2017 року, орган, що видав: 7102, за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2020 року, о 18 год. 22 хв., в зону митного контролю на ділянку «Виїзд з України»(ЗМК - вантажний напрямок) митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб комерційного призначення вантажний автомобіль марки «Renault», моделі «Premium 450», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , із причепом марки «Schwarzmuller», номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_5 , що переміщувався з вантажем «обладнання».

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху «червоний коридор». Для проходження митного контролю ОСОБА_1 надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27.07.2017 року, контрольний талон для проходження по «червоному коридору» НОМЕР_6 .

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО ПІК «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, внаслідок чого встановлено, що 28.03.2020 року, о 05 год. 59 хв., через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» ввіз на митну територію України автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_7 , номер кузова VIN: НОМЕР_8 , та станом на 06.11.2020 року не вивіз його за межі митної території України. Відповідно запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби ОСОБА_1 було оформлено зобов`язання про зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу № UA205020/2020/1927 від 28.03.2020 року, в якому він зобов`язався вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 28.04.2020 року.

Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби, ОСОБА_1 повинен був вивезти транспортний засіб «Opel Omega», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_7 , номер кузова VIN: НОМЕР_8 , з митної території України в крайній строк до 28.04.2020 року.

У своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення вищезазначеного автомобіля на митну територію України та вказав, що не зміг вчасно вивезти транспортний засіб за межі митної території України у зв`язку з карантинними заходами та поширенням інфекції COVID-19. Також зазначив, що 28.04.2020 року звернувся із заявою в Київську митницю щодо неможливості вивезення автомобіля «Opel Omega», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_7 , номер кузова VIN: НОМЕР_8 , у зв`язку з карантином. При перетині кордону 06.11.2020 року у ОСОБА_1 відсутні будь-які підтверджуючі документи щодо порушення терміну тимчасового ввезення зазначеного транспортного засобу. Інших причин невиконання вимог законодавства з питань тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу ОСОБА_1 не наведено.

Згідно з інформацією з мережі Інтернет (сайт «mobile.de») вартість вказаного легкового автомобіля «Opel Omega», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_7 , номер кузова VIN: НОМЕР_8 , 2001 року випуску, об`ємом двигуна 2,2 см.куб., 5 місць, складає 399 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 06.11.2020 року становить 13399,18 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 станом на 06.11.2020 року перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування «Opel Omega», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_7 , номер кузова VIN: НОМЕР_8 , більше, ніж на тридцять діб.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України та застосувати до нього стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Розгляд справи призначався неодноразово, зокрема судові засідання на 02.02, 23.02, 23.03 та 23.04.2021 року, однак ОСОБА_1 за викликом суду у вказані судові засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 16.12.2020 року до суду електронною поштою від ОСОБА_1 надійшло клопотання, згідно з яким просив направити справу № 308/13097/20 про адміністративне правопорушення, в рамках якої відносно нього складено протокол про порушення митних правил № 1749/30500/20 за ч. 6 ст. 481 МК України за підсудністю по території за місцем проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , що в даному разі підсудна Черкаському районному суду Черкаської області. Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи № 308/13097/20 за підсудністю за місцем його проживання. 22.03.2021 року до суду електронною поштою від ОСОБА_1 надійшло клопотання, згідно з яким просив відкласти судове засідання, призначене на 23.03.2021 року у зв`язку із захворюванням, про додав до клопотання довідку від 19.03.2021 року. Крім того, 23.03.2021 року до суду електронною поштою від ОСОБА_1 надійшло клопотання, відповідно до якого просив долучити до матеріалів справи копію його заяви від 28.04.2020 року до Київської митниці Держмитслужби, згідно з якою просив продовжити строк тимчасового ввезення автомобіля «Опель Омега» ( НОМЕР_7 ).

ОСОБА_1 у дане судове засідання, призначене на 23.04.2021 року, не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, про причини неявки не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до положень ст. 526 МК України вважаю за можливе провести розгляд даної справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання.

При цьому враховую, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

22.08.2019 року набрали чинності зміни до ст. 481 МК України згідно із Законами України від 08.11.2018 року № 2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 року № 2725-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно з диспозицією ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання (ст. 103 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Частиною 1 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної під позиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною під позицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни. Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів (ч. 4 ст. 380 МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

За приписами ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Заслухавши представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про порушення митних правил № 1749/30500/20 від 06.11.2020 року (а.с. 1-5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.11.2020 року (а.с. 9); даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, даними журналу пункту пропуску (а.с. 10); журналом обліку зобов`язань про вивезення транспортних засобів, що були тимчасово ввезені на митну територію України громадянами України, які перебувають на тимчасовому консульському обліку у консульській установі України (а.с. 11); обліком транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення (а.с. 12); доповідною запискою головного державного інспектора відділу № 4 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби Мацка С.С. від 06.11.2020 року (а.с. 13).

Документів, підтверджуючих аварію, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб матеріали справи не містять. У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 28.04.2020 року звернувся із заявою в Київську митницю Держмитслужби щодо неможливості вивезення автомобіля «Opel Omega», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_7 , у зв`язку з карантином. Згідно із вказаною заявою ОСОБА_3 від 28.04.2020 року, у зв`язку з проведенням карантинних заходів та неможливості вивезти за межі України транспортний засіб «Опель Омега» ( НОМЕР_7 ), що був ввезений ним в митному режимі тимчасового ввезення, просив врахувати наявність обставин непереборної сили та продовжити строк тимчасового ввезення на час дії даних обмежень (а.с. 18). Однак, як встановлено матеріалами справи, 06.11.2020 року, при перетині кордону у ОСОБА_1 були відсутні будь-які підтверджуючі документи щодо порушення терміну тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу.

Статтею 460 МК України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Згідно зі ст. 263 ЦК України непереборною силою вважається надзвичайна і невідворотна за даних умов подія.

Посилання ОСОБА_3 на неможливість вивезти транспортний засіб через карантинні заходи не беруться до уваги, оскільки ці заходи не охоплюють весь період часу на який останній перевищив встановлений законом строк.

З огляду на викладене, обставин, передбачених ч. 1 ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, у відповідності до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, яка є альтернативною, у виді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 481 ч. 6, 527-529 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля з реєстраційним номерним знаком Польщі НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай