П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1

захисника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвоката Антосини Р.С.,

потерпілих - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката Кузьміна Д.Л.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Антосини Р.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Постановою суду визнано доведеним те, що 13.12.2020, близько 02 год. 00 хв., у м. Вишгород по вул. Шолуденка, 13-Б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілями: Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_2 ; Hyundai, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 ; Peugeot, д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 ; Hyundai, д.н.з. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_2 ; Skoda, д.н.з. НОМЕР_6 ; Toyota, д.н.з. НОМЕР_7 , - які були припарковані, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3, 12.1Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник Антосина Р.С. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Вишгородського районного суду Київської області від 11.01.2021 скасувати та прийняти нову постанову, якою накласти стягнення на ОСОБА_1 , не пов?язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Антосина Р.С. вказує, що судом першої інстанції не було всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано всі обставини справи та не було дано належної їм оцінки, що призвело до прийняття помилкового висновку про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього України і, як наслідок, винесення незаконної постанови.

Додатково захисник Антосина Р.С. зазначає, що судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, гарантоване ст. 268 КУпАП, а саме не надано матеріалів адміністративної справи для ознайомлення.

Крім того, захисник Антосина Р.С. посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 працює таксистом, здійснює доставку автомобільних деталей, що є його єдиним джерелом доходу, а тому рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 тягне за собою неможливість останнього існування та відшкодування матеріальних збитків потерпілим, що перевищує розмір страхової виплати.

Також захисник Антосина Р.С. звертає увагу, що на момент дорожньо-транспортної пригоди були несприятливі погодні умови, а саме - ожеледиця, що підтверджується відповідною довідкою з гідрометеорологічного центру та вказує, що, на його переконання, значна частина вини в даній пригоді лежить на Вишгородській міській раді, що полягає в неналежному виконані своїх обов?язків з очищення дорожнього покриття.

Представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат Кузьмін Д.Л. подав заперечення на апеляційну скаргу, де, зокрема зазначив, що під час судового засідання в суді першої інстанції було задоволено клопотання захисника Антосини Р.С. про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, проте в подальшому ні захисник Антосина Р.С., ні ОСОБА_1 - своїм правом не скористались.

Крім того, як зазначив адвокат Кузьмін Д.Л., вимагаючи пом?якшення накладеного стягнення, захисник Антосина Р.С. ніяким чином не пояснює систематичні порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Підсумовуючи, адвокат Кузьмін Д.Л. вважав рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу захисника Антосини Р.С. такою, ща не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Антосини Р.С. на підтримку доводів апеляційної скарги про зміну постанови та пом`якшення накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з визначенням його у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП, пояснення потерпілих та представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката Кузьміна Д.Л., що заперечували проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення та додатково надані дані, слід дійти наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом першої інстанції доведеними, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, підтриманими стороною захисту в суді апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України - є правильним, оскільки він 13.12.2020, близько 02 год. 00 хв., у м. Вишгород по вул. Шолуденка, 13-Б, керуючи автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3, 12.1 ПДР України не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілями: Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_2 ; Hyundai, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 ; Peugeot, д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 ; Hyundai, д.н.з. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_2 ; Skoda, д.н.з. НОМЕР_6 ; Toyota, д.н.з. НОМЕР_7 , які були припарковані, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження,що підтверджується матеріалами справи та фактично не оспорюється захисником Антосиною Р.С. в апеляційній скарзі, а тому фактичні обставини справи судом апеляційної інстанції не переглядаються на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Водночас слід зауважити, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що вину у вказаному правопорушенні він визнає повністю.

Посилання сторони захисту на те, що дорожньо-транспортна пригода сталась у зв?язку з ожеледицею та неналежним виконанням відповідних дорожніх служб Вишгородської міської ради своїх обов?зків по очищенню дорожнього покриття - не є переконливими, оскільки з пояснень самого ОСОБА_1 видно, що він, як особа, яка за досліджуваних подій керувала транспортним засобом - автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 , розпочав свій рух коли вже на дорозі була ожеледиця та йшов дрібний дощ, який формував кригу, а тому, на дотримання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, він і повинен був врахувати дорожню обстановку, в тому числі пору року, атмосферні явища, стан поверхні проїзної частини і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, як в даному випадку, в умовах ожеледиці та слизького дорожнього покриття, вибравши при цьому безпечну швидкість руху, чого він не зробив, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілями, що були припарковані, що і знаходиться у наслідковому зв?язку з подією ДТП та її наслідками у виді пошкодження транспортних засобів потерпілих.

На несприятливі умови, що вже були, щонайменше, з 23 год. 00 хв. 12.12.2020 по 02 год. 00 хв. 13.12.2020 вказує і долучена до справи за клопотанням сторони захисту довідка Українського гідрометеорологічного центру за № 01-18/1429 від 28.12.2020, зокрема, слабкий дощ та температура повітря 2,2 - 2,4 ? морозу з відносною вологістю повітря - 93 %.

Крім цього, з 19 год. 00 хв. 12.12.2020 по 11 год. 15 хв. 13.12.2020 відмічалась ожеледь, діаметром 4 мм.

Кількість опадів на 02 год. 00 хв. 13.12.2020 становила 0,3 мм.

На дорогах ожеледиця (а.с. 30).

Отже, при керуванні транспортним засобом близько 02 год. 00 хв. 13.12.2020 водій ОСОБА_1 , на виконання вимог п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, зобов?язаний був врахувати дорожню обстановку для вибору безпечної швидкості руху.

Згідно матеріалів справи, внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України було пошкоджено не менше ніж 6 (шість) автомобілів (а.с. 3 зв.).

У справі відсутні дані про відшкодування ОСОБА_1 потерпілим завданої шкоди.

Як пояснила потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, внаслідок дій ОСОБА_1 її сім`я позбавлена можливості існування, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а її чоловік, який працював на автомобілі, що зазнав механічних пошкоджень внаслідок дій ОСОБА_1 , залишився також без роботи, у зв?язку з чим її сім?я опинилася у скрутному матеріальному становищі, а також повністю змінився їх уклад життя.

Вважає, що вина ОСОБА_1 повністю доведена.

На її переконання, ОСОБА_1 їхав зі значним перевищенням швидкості, більш ніж 50 км/год., доказом чого є відеозапис ДТП.

Припустила, що ОСОБА_1 міг перебувати і в стані сп?яніння.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції також вказала, що внаслідок безвідповідальних дій ОСОБА_1 її автомобіль - Hyundai, д.н.з. НОМЕР_3 , зазнав таких механічних пошкоджень, що відновленню не підлягає.

Послалася потерпіла і на те, що ОСОБА_1 з 2010 року систематично порушує Правила дорожнього руху України, а автомобіль, яким він керував - не застрахований.

Також звернула увагу на зміни у житті її сім?ї, зокрема неможливості возити дитину до школи, у зв?язку з чим стало вимушеним переведення дитини на домашнє навчання, що, на її переконання, погіршило його становище.

Згідно постанови від 13.12.2020, ОСОБА_1 за досліджуваних подій керував транспортним засобом не маючи при собі полюса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 10).

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також вважав рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню.

Потерпілий ОСОБА_4 та в його інтересах адвокат Кузьмін Д.Л. в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав, які вказані у відзиві//запереченнях адвоката Кузьміна Д.Л. на апеляційну скаргу захисника Антосини Р.С.

Водночас, адвокат Кузьмін Д.Л. звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_1 вину свою у вчиненні правопорушення взагалі не визнавав, потерпілим збитки не відшкодував та в матеріалах справи відсутні докази щодо його працевлаштування, останнє не заперечувалося і стороною захисту з вказівкою про те, що ОСОБА_1 працює неофіційно експедитором та надає неофіційно послуги по перевезенню - таксі.

Не вбачав адвокат Кузьмін Д.Л. і ґрунтовність доводів сторони захисту щодо порушення права ОСОБА_1 на захист, стверджуючи про відсутність обставин, що пом?якшують відповідальність останнього, та вказував на наявність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , а саме вчинення 10 (десяти) правопорушень протягом 2020 року, що, на його переконання, і вплинуло на рішення суду про накладення на ОСОБА_1 такого виду стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Дослідивши доводи сторони захисту про порушення права ОСОБА_1 на захист, суд апеляційної інстанції не знаходить їх спроможними.

Так, згідно даних ордеру про надання правничої (правової) допомоги, адвокат Антосина Р.С. здійснює захист інтересів ОСОБА_1 з 14.12.2020 на підставі договору № 65/А-20 (а.с. 18).

28.12.2020 захисник Антосина Р.С. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 20) та водночас він та ОСОБА_1 подали клопотання//заяву про перенесення розгляду справи, призначеної на 28.12.2020 (а.с. 16, 19).

Даних про те, що сторона захисту ознайомилася з матеріалами справи станом на 11.01.2021, на коли було перенесено розгляд справи на задоволення клопотання сторони захисту і у який була ухвалена постанова стосовно ОСОБА_1 - матеріали справи не містять, як і відомостей про додатково заявлені клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у тому числі після винесення постанови - 11.01.2021 на час складання захисником апеляційної скарги - 20.01.2021.

Не ознайомлювалася сторона захисту з матеріалами справи і в суді апеляційної інстанції, реалізуючи свої права на власний розсуд.

Отже, будь-яких порушень щодо перешкоджання стороні захисту ознайомитися з матеріалами справи, що регламентують приписи ст. 268 КУпАП на додержання прав ОСОБА_1 , у справі - не встановлено.

Санкція ст. 124 КУпАП є альтернативною та передбачає можливість накладення кілька видів адміністративного стягнення, серед яких позбавлення права керування транспортними засобами - є найбільш суворим за своїм видом.

Нормою ч. 2 ст. 30 КУпАП встановлено, що позбавлення права керування транспортними засобами застосовуються за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Даними бази "Армор" зафіксовано вчинення ОСОБА_1 12 (дванадцять) правопорушень при керуванні ним різними транспортними засобами, зокрема 10 (десять) з них протягом 2020 року, у тому числі за перевищення водієм транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху (а.с. 11, 12).

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

А тому, за викладеним вище, у сукупності, слід погодитися з рішенням суду, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 з урахуванням обставин, визначених ст.ст. 33-35 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, тобто мінімальному розмірі цього виду стягнення, що передбачений санкцією ст. 124 КУпАП, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, як установлено приписами ст. 23 КУпАП, що є справедливим.

На дані висновки не можуть вплинути одні лише посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 працює неофіційно з використанням транспортного засобу і це є його єдиним джерелом доходу і можливістю для його існування, - оскільки ці обставини з матеріалів справи не випливають і стороною захисту не доведені.

Водночас з матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 , який, за твердженням сторони захисту, працює експедитором та надає послуги по перевезенню, фактично офіційно не працевлаштований, здійснював 13.12.2020 поїздку на автомобілі, що йому не належить, за відсутності полюса цивільно-правової відповідальності, тим самим підвищуючи ризик особистої//власника транспортного засобу відповідальності, ще і за відсутності даних, що йому - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров?я чи з інших причин неможливо виконувати іншу роботу, ніж керувати транспортними засобами, з метою забезпечення свого добробуту та відшкодування заподіяної шкоди потерпілим.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга захисника Антосини Р.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 11.01.2021 - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Антосини Р.С. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька