Справа № 323/301/21
Провадження № 3/323/146/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Гуцал О.П., розглянувши матеріал, що надійшов з Відділення поліції №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого монтером на Придніпровській залізниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (інших відомостей не має);

-за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 року о 16-35 годині в с. Новоандріївка по вул. Клименка, ОСОБА_1 керував мотоциклом «ИЖ-7108», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Судове засідання, призначене на 15.03.2021 року, було відкладене у виклик свідків.

Судове засідання 01.04.2021 року відкладене у зв`язку із неявкою свідків.

В сьогоднішньому судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що він не визнає провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що при оформленні протоколу і пропонуванні огляду не залучалися свідки, відеозапис з місця зупинки знятий невідомою особою, невідомим приладом, не містить дати та часу і є неінформативним. Крім цього вказав, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, а просто відпустили. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отже Правилами дорожнього руху на особу, які є водієм покладаються додаткові обов`язки та обмеження, яких вона повинна дотримуватися у зв`язку із тим, що експлуатує об`єкт підвищеної небезпеки.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання вищевказаного пункту 2.5. Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 01.02.2021 року серії ОБ № 104475, згідно якого ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, та від підпису якого ОСОБА_1 відмовився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 на пропозицію пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Алкотестер» відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Оріхівська БЛІЛ» від 01.02.2020 року, згідно якого У ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей, огляд із застосуванням спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку із відмовою;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей, від огляду за допомогою технічного приладу відмовився;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського за номером 5744, на якому зафіксовано момент зупинки мотоцикла під керуванням ОСОБА_1 та пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Зазначені акт огляду та направлення на огляд складені із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Доводи ОСОБА_1 щодо численних порушень порядку складання матеріалів про адміністративне правопорушення є безпідставними з огляду на наступне.

Суд звертає увагу на той факт, що чинне законодавство не встановлює необхідності обов`язкового фіксування процесу виявлення адміністративного правопорушення та складання протоколу. Більш того, суд оцінює дані відео- аудіо- фіксація у сукупності з іншими доказами, що додані до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію України» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Таким чином, розміщуючи на форменому одязі відеотехніку співробітник поліції не може контролювати, що саме записується відеокамерою. Відеозапис використовується як додаткове джерело доказування.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень порядку зупинки транспортних засобів та порядку проведення огляду на стан сп`яніння з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення містить підписи двох свідків, також до матеріалів додані письмові пояснення цих осіб із зазначенням анкетних даних та підписані особами. Письмові пояснення є джерелом доказування у справах про адміністративні правопорушення.

За клопотанням ОСОБА_1 судом викликалися свідки для отримання пояснень у судовому засіданні, однак особи до суду не прибули, і, у зв`язку із невеликим строком, визначеним законодавством, для накладення адміністративного стягнення, судом було вирішено розглянути справу за наявними у ній доказами.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Дослідивши запис з нагрудної камери поліцейського суд вважає беззаперечно встановленим, що саме ОСОБА_1 керував мотоциклом «ИЖ-7108», державний номер НОМЕР_1 , в момент, коли його зупинили співробітники поліції. Тобто належними доказами підтверджено факт керування транспортним засобом, що також не спростовується поясненнями ОСОБА_1 .

Крім того, відеозапис містить відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. Відеозапис із нагрудної камери поліцейського підтверджує дотримання поліцейським порядку проведення огляду на стан сп`яніння, встановлену чинним законодавством.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який має посвідчення водія; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130 ч. 1, 245, 268 ч.2, 283, 284 ч.1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн., на користь держави (УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100), із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн. (ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5)»).

Згідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.П. Гуцал