Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/173/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 44-3 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм маршрутного таксі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., а також стягнуто у дохід держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2021 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 03.03.2021 року о 17 год. 26 хв., в м. Кропивницькому по вул. Ак. Тамма, 7, керуючи транспортним засобом «БАЗ 2215», державний номер НОМЕР_2 , порушив правила карантину, а саме здійснював перевезення пасажирів у міському сполученні за регулярним маршрутом № 8 у кількості 20 осіб, що перевищує кількість місць передбачений технічною характеристикою транспортного засобу, а саме 14, чим порушив вимоги п.п. 8, п. 2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 р. № 1236 прийнятої відповідно до вимог ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчиненив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи доведеність вини, просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження в справі.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що суд не врахував те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, офіційно працевлаштований, має виключно позитивні характеристики, є особою пенсійного віку, а також те, що у справі відсутні обставини , які обтяжують відповідальність.

Крім того, судом не враховано всіх обставин щодо вчиненого правопорушення, а саме того: що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, його дії не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам, не завдано непоправних наслідків, матеріальної шкоди не заподіяно, а тому вчинене адміністративне правопорушення є малозначним.

Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції наклав стягнення, яке фактично ставить його сім`ю у дуже скрутне матеріальне становище, оскільки він працює водієм маршрутного транспорту і має невелику заробітну плату, яку отримує нерегулярно. За останні 6 місяців через карантин та непрацездатну дружину за якою він здійснює догляд, отримував заробітною плату лише тричі - в листопаді -5035,00 гривень, в січні - 6030,00 гривень гривень та в березні 6035,00 гривень (без врахування сплати податків).З доходів отримує також мінімальну пенсію.

Виходячи з наведеного апелянт вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з підпункту 8 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою установлено, що на період дії карантину здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №112072 від 03.03.2021, відеозаписом доданим до протоколу та наданими показаннями правопорушника, наданими в судовому засіданні.

Досліджені під час розгляду справи вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину.

Зважаючи на вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Проте, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог статей 23,33 КУпАП в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується наданими наявними в справі доказами, беззаперечно визнав свою вину у вчиненому, має виключно позитивні характеристики, має на утриманні непрацездатну дружину за якою доглядає, відсутність тяжких наслідків вчиненого адміністративного правопорушення, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд апеляційної інстанції вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції застосування такого заходу, як усне зауваження, з урахуванням фактичних обставин справи та особи правопорушника, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись статтями 22, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУпАП, за малозначністю вчиненого обмежитись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко