Справа № 656/247/21
Номер провадження 3/656/121/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючий - суддя Ференц Р.І.,

секретар судового засідання - Малишевська Т.М.,

за участі сторін провадження:

сторона обвинувачення, прокурор Нижньосірогозького відділу Генічеської окружної прокуратури Херсонської області Кас`яненко В.О.,

особа, стосовно якої розглядаються матеріали про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

розглянувши в смт Іванівка Іванівського району Херсонської області матеріали, які надійшли з управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; уродженець с. Українське Іванівського району Херсонської області, працює приймальником товару ТзОВ «Нова пошта» вул.Соборна,9 смт Іванівка Іванівський район Херсонська область, 75401; з вищою освітою, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, військовозов`язаний, не є депутатом, на протязі року не притягувався до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи

27.04.2021 року за №1004/21-вх. на адресу Іванівського районного суду Херсонської області в.о. керівника управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Амплеєвим О.В. надіслано матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 року у провадження судді Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І. передана справа №656/247/21 про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, передбачені ст.172-6 КУпАП.

Під час підготовки до розгляду справи вирішується питання, чи належить до компетенції судді розгляд справи. Суддя, в дотримання вимог ст.278 КУпАП про те, що справа про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, підвідомча Іванівському районному суду Херсонської області, у зв`язку з чим приходить до висновку що до компетенції судді відноситься розгляд справи цієї категорії.

Адміністративний протокол в сфері корупції розглядається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання органом, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення №47-01/55/21 від 20.04.2021 року, який складений головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Підгорною Ю.В., як уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції відповідно до наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.03.2021 №142/21 «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції» вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим порушив вимоги абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» - несвоєчасно без поважних причин не подав декларацію після звільнення за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не був присутній, на його адресу скеровано виклики особою, яка складала протокол, а також йому роз`яснено права передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

У судове засідання, яке було призначене 06.05.2021 року та 13.05.2021 року ОСОБА_1 з`явився, оскільки був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином і в передбачений законом порядок з використанням усіх можливих засобів.

За приписами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.

З метою недопущення повторного відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений законом, з метою недопущення затягування справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи вимоги ч.2 ст.268 КУпАП, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-6 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При провадженні у справах про вчинення адміністративного корупційного правопорушення участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою (ст. 250 КУпАП). Обов`язковість участі прокурора обґрунтовується недопущенням порушення ст.6 Конвенції, яка зазначає, що кожен у випадку спору про його цивільні права та обов`язки або встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення має право на справедливий і публічний розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Оскільки в даній справі провадження було ініційовано головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Підгорною Ю.В., як уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції відповідно до наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.03.2021 №142/21 «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції», яка склала адміністративний протокол та передала його до суду для розгляду, проте така особа не є органом кримінального переслідування в сенсі державної посадової особи, яку призначили виступати проти особи відносно якої складено протокол під час розгляду справи та представляти перед суддею сторону обвинувачення від імені держави. Такі повноваження згідно діючого законодавства покладено на прокурора, якого було повідомлено в передбачений спосіб і порядок з метою дотримання принципу неупередженості та об`єктивності зі сторони суду, а також дотримання вимог ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

У судове засідання, яке було призначене 06.05.2021 року та 13.05.2021 року з`явився прокурор Нижньосірогозького відділу Генічеської окружної прокуратури Херсонської області Кас`яненко В.О., який був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином і в передбачений законом порядок з використанням усіх можливих засобів.

Заяви (клопотання) учасників справи.

ОСОБА_1 не подано заяви про розгляд справи за його відсутності, або заяви про перенесення слухання справи. Будь-яких клопотань і заяв від особи, відносно якої складено протокол на адресу суду не надходило.

Прокурором Нижньосірогозького відділу Генічеської окружної прокуратури Херсонської області Кас`яненко В.О. в дотримання вимог ст.250 КУпАП, яка наділяє прокурора правами брати участь у розгляді справи, заявляти клопотання, давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи тощо, подано клопотання про скерування запиту головному спеціалісту відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Підгорній Ю.В. з метою встановлення факту початку відліку адміністративного стягнення за вчинення правопорушення з врахуваням доказів, які вказують на дату виявлення.

Клопотання прокурора було задоволено, запит скеровано, у визначений час відповіді на електронну адресу суду з невідомих причин на надійшло.

Проводячи розгляд даної справи, суд зазначає нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (в подальшому Закон) врегульовано порядок подання декларації особами, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 2 ч.2 ст.45 Закону передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.п. «а» і «в» пункту 2 ч.1 ст.3 даного Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч.1 ст.45 порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частина 1 ст.45 Закону передбачено, що особи, які зазначені у п.1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 ч.1 ст.3 даного Закону зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Стаття 3 Закону передбачає суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону.

Пунктом 2 ч.1 ст.3 даного Закону передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Підпункт «а» п. 2 ч.1 ст.3 Закону до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відносить посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Підпункт «в» п. 2 ч.1 ст.3 Закону до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відносить представників громадських об`єднань, наукових установ, навчальних закладів, експертів відповідної кваліфікації, інші особи, які входять до складу конкурсних та дисциплінарних комісій, утворених відповідно до Закону України "Про державну службу", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законів (крім іноземців-нерезидентів, які входять до складу таких комісій), Громадської ради доброчесності, утвореної відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", і при цьому не є особами, зазначеними у п.1, п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону.

Згідно диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаний з корупцією, складений уповноваженою державою особою в особі Національного агентства з питань запобігання корупції відповідно до наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.03.2021 року №142/21 «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції» і оформляти матеріали про адміністративні правопорушення мають право уповноважені особи Національного агентства з питань запобігання корупції відповідно до покладених на них повноважень, як колегіального центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій особою не в стані крайньої необхідності.

На момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, оскільки відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до положень ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. При цьому, відповідно до змісту ст.257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Особою, в компетенцію якої входить складання протоколу пов`язане з корупцією та оформляти матеріали про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, було визначено підсудність та направлено матеріали в Іванівський районний суд Херсонської області, про що підтверджує супровідний лист управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.04.2021 року за №47-01/25291/21, яким на юридичну адресу Іванівського районного суду Херсонської області було скеровано матеріали на 41 аркуші відносно ОСОБА_1 через державне підприємство поштового зв`язку АТ «Укрпошта», про що підтверджує відмітка про відправку 22.04.2021 року з трекінгом відправлення 438. 27.04.2021 року за №1004/21-вх. матеріали зареєстровані в Іванівському районному суді Херсонської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у провадження судді Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І. передана справа, яка розглядається.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку не визначено і не встановлено, проте суд, отримавши адміністративні матеріали, виходить з того, що декларацію особа повинна була і мала подавати за місцем (або в місці) свого проживання або за місцем (або в місці) реєстрації згідно паспортних даних.

Окрім цього, оскільки місцем подання інформації про припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.п. «а» і «в» пункту 2 ч.1 ст.3 Закону, є офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції. Подання інформації може бути здійснене з будь-якого місця за допомогою мережі Інтернет. Ідентифікувати таке місце необхідно шляхом отримання відомостей з веб-сайту щодо ІР-адреси, з якої особа здійснювала заповнення відомостей про майновий стан.

Також суд враховує те, що ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію через мережу Інтернет в будь-якому місці.

Зважаючи на те, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 01.02.2017 року Іванівським РС УДМС України в Херсонській області на ім`я ОСОБА_1 місце реєстрації зазначена смт Іванівка Іванівського району Херсонської області, а також те що останній є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у зв`язку із перебуванням на посаді в Іванівській районній державній адміністрації Херсонської області, юридична адреса якої є в смт Іванівка Іванівського району Херсонської області, то на думку суду місцем вчинення правопорушення слід вважати смт Іванівка Іванівського району Херсонської області.

Джерела права та акти їхнього застосування.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.55,124 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист; юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Під час судового розгляду суд зобов`язаний суворо додержуватись закріпленого у ст..62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При прийнятті по даній справі процесуального документу, суд відповідно до вимог ст..17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою ст..9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п.43).

Також суд при постановленні по адміністративній справі процесуального рішення приймає до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» п.86).

Диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає наступний склад адміністративного правопорушення: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже вчинення особою вищевказаного діяння є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

З аналізу приписів норм даної статті передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені цієї статті, вчинені особою, стосовно якої складено адміністративний протокол.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки він є осудною особою, вчинив правопорушення у віці, з якого може наставати адміністративна відповідальність, відноситься до осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки до 08.11.2019 року займав посаду завідувача сектору культури, молоді та спорту відділу освіти, культури, молоді та спорту Іванівської районної державної адміністрації згідно наказу №6-к від 23.07.2019 року.

Особа набуває статусу уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування державного службовця з моменту прийняття рішення про зарахування її на посаду державного службовця, незалежно від того, прийняла вона присягу чи ні, а також чи присвоєно їй ранг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02.10.2015 року прийняв Присягу державного службовця. Згідно з приміткою до ст..56 Закону державні службовці, які займають посади категорії «Б» відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. N 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, ст.172-6 КУпАП містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема ч.ч.1 і 2 ст.45 3акону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Об`єктивна сторона адміністративного порушення включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння при вчиненні цього порушення завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів. Такі правила встановлені у законах та інших нормативно-правових актах.

Обстановка вчинення даного правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці, у випадку, в процесі несвоєчасного подання декларації.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 проявилася об`єтивна сторона адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, яка полягала в тому, що він після звільнення своєю бездіяльністю і після настання 01.06.2020 року, як останньої дати подання декларації особи, яка припинила діяльність (після звільнення), діючи в обстановці, в якій мав можливість і повинен був подати декларацію до 01.06.2020 року, своїми активними діями несвоєчасно, без поважних причини, лише 09.06.2020 року, подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, призвівши до наслідків у вигляді порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Між його діянням і наслідки є причинний зв`язок

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.

Умисел має місце тоді, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Таким чином, прямий умисел характеризується трьома ознаками: 1) усвідомленням суспільної небезпеки діяння; 2) передбаченням суспільно небезпечних наслідків цього діяння; 3) бажанням настання передбачуваних наслідків.

Вольовий момент прямого умислу характеризується бажанням особи настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння. Під бажанням наслідків необхідно розуміти прагнення їх настання.

Зміст інтелектуального моменту умислу полягає в усвідомленні особою фактичної сторони вчинюваного, а також передбачені нею настання суспільно небезпечних наслідків своєї дії.

Усвідомлюючи фактичну сторону вчинюваного, суб`єкт усвідомлює й соціальне значення свого діяння, його характер і суспільну небезпеку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії умисно, оскільки йому достовірно було відомо про обов`язковість подання декларації після звільнення, він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків, і до закінчення граничного терміну подання декларації після звільнення таку не подав, а подав несвоєчасно після закінчення строків подання, внаслідок чого своїми діями і бездіяльністю бажав настання таких наслідків.

Судом встановлено, що Законом передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування:

1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація;

2) декларація особи, яка припиняє діяльність - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані відповідно до ст. 45 Закону. Днем припинення діяльності є останній день виконання суб`єктом декларування публічних функцій.

3) декларація особи, яка припинила діяльність - декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація. Відлік строку подачі декларації «після звільнення» починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність;

4) декларація особи, яка претендує на зайняття посади - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством.

З адміністративних матеріалів вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за те, що він несвоєчасно подав без поважних причин до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим порушив вимоги абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки декларація особи, яка припинила діяльність (так звана декларація «після звільнення») - декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація. Відлік строку подачі декларації «після звільнення» починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність;

Адміністративними матеріалами встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу Іванівської РДА №18-к від 28.10.2019 року вирішено звільнити з посади завідувача сектору культури, молоді та спорту відділу освіти, культури, молоді та спорту Іванівської районної державної адміністрації 08.11.2019 року за угодою сторін згідно ч.2 ст.86 Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 після звільнення зобов`язаний подати так звану декларацію «після звільнення» починаючи з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2020 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2020 року.

У зв`язку з прийняттям 17.03.2020 року Закону України № 530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», пунктом 11 цього Закону, розділ XIII Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" було доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «"2-1. Встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня. Суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абз.1 ч.2 ст.45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до ст.52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період".

У зв`язку з прийняттям 17.03.2020 року Закону України № 530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» і продовженням строку подачі декларації до 01.06.2020 року, ОСОБА_1 після звільнення зобов`язаний був подати так звану декларацію «після звільнення» починаючи з 00 годин 00 хвилин 01.01.2020 року до 00 годин 00 хвилин 01.06.2020 року.

Проте адміністративними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_1 після звільнення в термін до 01.06.2020 року не подав декларацію «після звільнення».

Окрім цього, ОСОБА_1 не надав, а судом не здобуто доказів того, що на території його проживання чи перебування були встановлені карантинно-обмежувальні заходи, які б не давали йому можливості подати декларацію, а одже були б підставою для звільнення від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації. Судом встановлено, а ОСОБА_1 підтверджено, що в період дії постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", тобто в період дії карантинних заходів, такий перебував за межами місця постійної реєстрації, в м. Запоріжжі, а з початку травня 2020 року до кінця серпня 2020 року перебував за межами України.

Корупційне діяння, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважається закінченим з моменту несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. В діях ОСОБА_1 вбачається закінчений склад правопорушення, оскільки він несвоєчасно подав декларацію, яку зобов`язаний був подати до 01.06.2020 року, а фактично подав 09.06.2020 року.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується, враховуючи норми законодаства.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Факт правопорушення підтверджується наступними доказами:

Згідно зі службовою запискою керівника Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства А.Ковтуненко стосовно надання інформації про стан функціонування інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» вбачається, що за період, коли зобов`язаний був подати декларацію ОСОБА_1 після звільнення в 2020 році перебоїв в роботі не було. Дана службова записка підтверджує, що поважних, незалежних від декларанта, причин не було.

Відповідно до інформації про перегляд декларації, яка виготовлена на паперовому носії 06.04.2021 року о 10.00 год. головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (в подальшому - ІТС Реєстр) вбачається інформація стосовно ОСОБА_1 , як користувача реєстру, які він вчиняв для подачі декларацій.

В такій інформації в розділі «Загальні відомості» зазначено особисті анкетні дані (прізвище, ім`я, по батькові), які збігаються з анкетними даними, які зазначені в паспорті громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Дані про РНОКПП в такій інформації співставляються з даними РНОКПП (для фізичних осіб), які вказані в картці фізичної особи-платника податків, виданої 08.12.2006 року Нижньосірогозькою МДПІ де вказано номер НОМЕР_2 .

Інформація про номер засобу зв`язку НОМЕР_3 в такій інформації співставляється з номером зв`язку НОМЕР_3 , на який судом було надіслано телефонограму про виклик в судове засідання.

З такої інформації про перегляд декларації вбачається, що особа, яка подавала декларацію отримала кваліфікований електронний підпис в одного із кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг.

В інформації також відображено персональну електронну поштову скриньку, яка носить назву « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки при роботі з Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування така необхідна. З вказаної персональної електронної поштової скриньки, через рік, в квітні 2021 року на адресу НАЗК ОСОБА_1 скеровувалися пояснення і заяви.

Окрім цього, з інформації про перегляд декларації вбачається дата і час реєстрації (первинної) ОСОБА_1 - 02.02.2017 року 09.55 год., дата останніх змін 30.10.2018 року 08.19 год., дата і час останньої активності 09.06.2020 року 18.19 год., а також дата і час подання декларації за 2019 рік 09.06.2020 року 18.50 год. Така інформація підтверджує, що саме ОСОБА_1 в період з 02.02.2017 року по 09.06.2020 року вчиняв дії в ІТС Реєстр з приводу заповнення та подачі декларації.

З інформації про перегляд декларації, яка виготовлена на паперовому носії 06.04.2021 року о 10.00 год. головним спеціалістом Підгорною Ю.В. з ІТС Реєстр підтверджується, що ОСОБА_1 при реєстрації вніс та перевірив правильність своїх особистих даних, а саме прізвище, ім`я та по батькові, РНОКПП, адресу персональної електронної поштової скриньки, для завершення реєстрації в ІТС Реєстр через вхід зі своєї поштової скриньки відкрив електронний лист "Підтвердження реєстрації у Єдиному Державному Реєстрі Декларацій" та перейшов за посиланнями для продовження внесення даних, при цьому при вході до Реєстру система зчитала кваліфікований електронний підпис.

З інформації, зазначеної як «Додаток» і яка вивантажена ОСОБА_2 з ІТС Реєстр та виготовлена на паперовому носії вбачається, що така інформація стосується ОСОБА_1 . З цієї інформації вбачається послідовність дій ОСОБА_1 , як користувача реєстру, які він вчинив для того, щоб подати декларацію. З інформації вбачається, що 02.05.2020 року о 16 год. 11 хв. він ввійшов в систему, ним вчинено дії по створенню нової декларації на основі попередньої, оскільки натиснув кнопку «Нова декларація на основі цієї», заповнено та переглянуто її, 02.05.2021 року о 16 год. 11 хв. створено чернетку декларації, оскільки натиснуто кнопку «Отримання чернетки документа», заповнено (переглянуто розділи 1, 2.1, 12.1 та 13). В подальшому було збережено чернетку, оскільки 02.05.2021 року о 16 год. 12 хв. натисну кнопку «Зберегти декларацію», однак не завершивши дії для подання документа завершив сесію. Документ залишився в персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування із статусом «чернетка». Лише 09.06.2020 року о 18 год. 19 хв. ОСОБА_1 він ввійшов в систему при допомозі кваліфікованого електронного підпису, продовжив заповнювати/переглядати декларацію та натиснув кнопку «Подати декларацію», подання документу підтверджено його кваліфікованим електронним підписом, і о 18 год. 50 хв. декларацію було додано.

З листа-пояснення ОСОБА_1 , який був скерований ним в електронному вигляді з його персональної електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 на персональну електронну поштову скриньку головного спеціаліста НАЗК ОСОБА_2 07.04.2021 року вбачається, що ним в дійсності з простроченням на 8 днів була подана щорічна декларація особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік у зв`язку з тим, що з 01.05.2020 року він перебував за кордоном, в Німеччині на тимчасових заробітках, і не мав доступу до кваліфікованого електронного підпису, необхідного для подання декларації. Погоджується з правопорушенням, проте через скрутне матеріальне становище не зможе прибути в м. Київ на розгляд адміністративного протоколу. Даним поясненням ОСОБА_1 підтверджує факт допущеного порушення за несвоєчасне подання декларації особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

З інформації, яка виготовлена на паперовому носії про скерування в електронному вигляді з персональної електронної поштової скриньки ОСОБА_1 на персональну електронну поштову скриньку головного спеціаліста НАЗК ОСОБА_2 звернення від 20.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 дав згоду на розгляд справи без його присутності, оскільки можливості прибути 20.04.2021 року в 11 год. 00 хв. в м. Київ до Національного агентства з питань запобігання корупції він не має можливості.

З інформації даних пошукової системи «Аркан» щодо перетину кордону ОСОБА_1 , яка виготовлена на паперовому носії про перетинання пункту пропуску та пункту контролю фізичною особою державного кордону України вбачається, що ОСОБА_1 11.05.2020 року о 13 год. 20 хв. авіарейсом з м. Бориспіль перетнув державний кордон України (вилетів з України), а 02.08.2020 року о 03 год. 08 хв. перетнув державний кордом між Україною та Республікою Польща (в`їхав в Україну). Така інформація підтверджує відсутність ОСОБА_1 на території України з 11.05.2020 року по 02.08.2020 року

Інформація даних пошукової системи «Аркан» щодо перетину кордону ОСОБА_1 і пояснення ОСОБА_1 підтверджують перебування останнього за межами України, проте існує суперечність лише в частині дати виїзду за межі України. Згідно інформації даних пошукової системи «Аркан» щодо перетину кордону ОСОБА_1 виїхав з України 11.05.2020 року, а ОСОБА_1 в своєму поясненні від 07.04.2021 року зазначає іншу дату - 01.05.2020 року, і в підтвердження своєї позиції долучає документ, який не перекладений на українську мову і переклад якого нотаріально не посвідчений. У зв`язку з чим суд ставить під сумнів позицію ОСОБА_1 , висловлену в поясненні скерованому на адресу головного спеціаліста НАЗК в тій частині, що він 01.05.2021 року виїхав за межі України.

Окрім цього, суд ставить під сумнів позицію ОСОБА_1 , зазначену в його поясненні від 07.04.2021 року в тій частині, що він, будучи за кордоном на тимчасових заробітках, не мав доступу до кваліфікованого електронного підпису, необхідного для подання декларації. Така позиція спростовується інформацією про перегляд декларації, та інформації зазначеної як «Додаток», які виготовлені 06.04.2021 року з яких вбачається, як вказано вище, що ОСОБА_1 02.05.2020 року о 16 год. 11 хв. при допомозі свого кваліфікованого електронного підпису ввійшов в систему ІТС Реєстр, ним вчинено дії по створенню нової декларації на основі попередньої, створено чернетку декларації, збережено чернетку, однак не завершивши дії для подання документа, завершив сесію і створений документ залишився в персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування із статусом «чернетка». Лише через один місяць, будучи за межами України, тобто після 11.05.2020 року, а даний факт підтверджується як ОСОБА_1 так і інформацією даних пошукової системи «Аркан» щодо перетину кордону, 09.06.2020 року ввійшов в систему при допомозі кваліфікованого електронного підпису, продовжив заповнювати/переглядати декларацію, подав декларацію, підтвердивши її своїм кваліфікованим електронним підписом. Дані факти вказують на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи за межами України, маючи доступ до мережі Інтернет, маючи кваліфікований електронний підпис, маючи доступ до своєї персональної електронної поштової скриньки, ідентифікувавши себе, скориставшись своїм правом подання інформації з будь-якого місця за допомогою мережі Інтернет, при допомозі ІТС Реєстр подав декларацію лише 09.06.2020 року.

Поясненнями, які надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, якими він уточнив, що припустився неточності в своєму поясненні, яке скеровував на адресу особи, яка складала протокол, оскільки виїхав з України не 01.05.2020 року, а 11.05.2020 року. Будучи за межами України, знаючи що після свого звільнення з посади в Іванівській районній державній адміністрації 08.11.2019 року в термін до 01.06.2020 року повинен був подати, проте припустився до несвоєчасної подачі декларації, і несвоєчасно подав без поважних причин до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Пояснення ОСОБА_1 в частині відсутності доступу до кваліфікованого електронного підпису ставить під сумнів, і така позиція спростовується тим, що ОСОБА_1 раніше отримував кваліфікований електронний підпис, йому було відомо порядок і процедуру отримання такого підпису. Суд звертає увагу на те, що отримання електронного цифрового підпису вирішуються суб`єктом декларування шляхом звернення до відповідного акредитованого центру сертифікації ключів. Про такий факт ОСОБА_1 був ознайомлений. Окрім цього, додаткову інформацію щодо переліку та місцезнаходження зазначених центрів, порядку отримання електронного цифрового підпису можна отримати на сторінці Центрального засвідчувального органу Міністерства юстиції України: http://czo.gov.ua, про що ОСОБА_1 також мав достовірну інформацію у випадку отримання ключа вперше.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не є особою, яка релігійними переконаннями не може подавати ІТС Реєстр декларацію. Примусове виконання ОСОБА_1 обов`язку подачі в електронному виді декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з беззаперечним дотриманням нею положень ст.45 Закону № 1700-VІІ за відсутності врегульованого питання на законодавчому рівні щодо альтернативи права вибору подачі такої декларації віруючою людиною, не відповідатиме легітимній меті та буде порушенням її прав і свобод, закріплених у Конституції України та в Конвенції.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які виконують завдання в інтересах оборони України, тобто на нього не поширюються вимоги ч.5 ст.45 розділу VII Закону № 1700-VІІ

Протоколом про адміністративне правопорушення №47-01/55/21 від 20.04.2021 року, який складений головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Підгорною Ю.В., з якого вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим порушив вимоги абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» - несвоєчасно без поважних причин подав декларацію після звільнення за 2019 рік.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, який складають уповноважені на це посадові особи Національного агентства з питань запобігання корупції та Національної поліції, є одним із доказів, на основі якого суддя місцевого суду встановлює склад адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції, уповноваженою на це державою особою - головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Підгорною Ю.В., що підтверджується наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.03.2021 №142/21 «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції».

Дії такої уповноваженої особи, що його складала в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися. Протокол не містить жодних скарг і зауважень з боку особи, відносно якої такий складався. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ.

Прокурор в судовому засіданні подав складний ним висновок від 13.05.2021 року, зазначивши при цьому, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП за протоколом №47-01/55/21, з урахуванням характеристики правопорушника, його ставлення до вчиненого правопорушення, призначити покарання за у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 статті 172-6 КУпАП - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян

Докази, досліджені судом при розгляді матеріалу, підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у порушенні абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» - несвоєчасне без поважних причин не подання деклараці після звільнення за 2019 рік, та як наслідок вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У відповідності до ст.ст.34,35 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається визнання вини винною особою, обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступеня його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відсутність підстав для застосування іншого адміністративного стягнення, ніж передбаченого санкцією даної статті, майнової шкоди не заподіяно.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Узагальнюючи вище зазначене, судом з`ясовано, що саме дане адміністративне правопорушення було вчинено, що саме ОСОБА_1 винен в його вчиненні, що саме він підлягає адміністративній відповідальності, по справі встановлено обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , майнової шкоди не заподіяно, підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу немає.

За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про достовірність та достатність доказів для висновку, що ОСОБА_1 порушив абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки несвоєчасно без поважних причин не подав декларацію після звільнення за 2019 рік, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП і про його винуватість, оскільки в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у відповідності до положень ст.8 КУпАП, згідно з якими особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Зважаючи на вище вказане, суд вважає, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодаством порядку. Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Як зазначено у ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

Під час розгляду справи суд проводить з`ясування дотримання вимог, передбачених ст.38 КУпАП.

Незвавжаючи на те, що судом встановлено, що на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Правопорушення було вчинене в 2020 році, двохрічний термін спливає в 2022 році, справа розглядається в 2021 році, у зв`язку з чим до закінчення двохрічного терміну з дня вчинення правопорушення залишається один рік.

Стосовно накладення адміністративного стягнення в межах шестимісячного строку з дня його виявлення, суд звертає увагу на наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення №47-01/55/21 від 20.04.2021 року, який складений головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Підгорною Ю.В. вказано, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, а саме 20.04.2021 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, які дають підстави встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Проте головний спеціаліст НАЗК ОСОБА_2 в складеному адміністративному протоколі вказує дату виявлення правопорушення - дату складання адміністративного протоколу, а саме 20.04.2021 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки, як зазначає ОСОБА_2 , лише після отримання всіх необхідних даних можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Проте така позиція є помилковою і спростовується наступним.

Головний спеціаліст Підгорна Ю.В. зазначає, що дата складання протоколу є датою виявлення, оскільки саме станом на дату складання протоколу було з`ясовано усі дані. При цьому, головний спеціаліст ні в протоколі, ні в інших документах не зазначає, які це саме «всі» дані, а також не зазначає які саме «дані» було з`ясовано.

На думку суду, особа, яка уповноважена державою на складання такого протоколу, 20.04.2021 року прийшла до внутрішнього переконання виконати свій обов`язок і склала протокол стосовно ОСОБА_1 , оскільки до цієї дати, до 20.04.2021 року, такою особою було отримано дані у вигляді інформації про перегляд декларації ОСОБА_1 , з якої вбачається саме ознака складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тобто під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння), а й встановлення працівника, який учинив ці діяння, протиправність цих діянь, вину працівника, наявність шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками. Судом встановлено на підставі поданих матеріалів, що до 20.04.2021 року уповноваженою особою було встановлено ОСОБА_1 , як суб`єкта на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання коріпції», 06.04.2021 року здійснено отримання інформації в ІТС Реєстр, яка підтвердила факт порушення і з приводу чого така інформація була на паперовому носії була долучена до справи, головним спеціалістом Підгорною Ю.В. до 20.04.2021 року було запрошено в дотримання вимог ст.ст.256,268 КУпАП ОСОБА_1 для дачі пояснень з приводу виявленого порушення.

На переконання суду головний спеціаліст ОСОБА_2 , будучи уповноваженою особою на складання такого протоколу, отримавши до 20.04.2021 року усі необхідні дані і ознаки складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , 20.04.2021 року прийшла до переконання і склала відповідно до вимог ст..254 КУпАП процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить правопорушення - протокол про адміністративне правопорушення, оскільки станом на 11.00 год. 20.04.2021 року отримала в письмовому вигляді повторну інформацію від ОСОБА_1 про те, що він не явиться в НАЗК.

Судом з наявних в матеріалах справи встановлено, що ні 20.04.2021 року, ні після 20.04.2021 року головний спеціаліст ОСОБА_2 не вчиняла ніяких дій стосовно отримання будь-яких необхідних даних і встановлення всі інших необхідних ознак складу правопорушення, оскільки в цей же день за вихідним №47-01/25145/21 було підготовлено повідомлення на ім`я ОСОБА_1 про направлення протоколу на розгляд до Іванівського районного суду, а на наступний день, 21.04.2021 року за вихідним №47-01/25291/21 було підготовлено супровідний лист управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції зі всіма матеріалами на 41 аркуші для скерування в суд.

Саме ст.38 КУпАП регламентує початок відліку адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією не з моменту з`ясування всіх необхідних даних, як зазначено в протоколі, а з дня його виявлення.

В матеріалах справи є долучена головним спеціалістом НАЗК інформація про перегляд декларації з ІТС Реєстр, яка виготовлена на паперовому носії, де відображена дата «06.04.2021 року о 10.00 год.». Лише після цієї дати, яка зафіксована в отриманій інформації головним спеціалістом, такою особою було вжило заходи до з`ясування усіх даних у вигляді отримання 07.04.2020 року пояснень в ОСОБА_1 .

На думку суду 06.04.2021 року це є дата, коли головний спеціаліст відділу контролю за своєчасністю подання декларацій управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 виявила основну ознаку складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи стосовно ОСОБА_1 , як особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Лише після цієї дати виявлення (06.04.2021 року) вчиненого правопорушення, пов`язаного з корупцією, головний спеціаліст НАЗС розпочав встановлювати іншу ознаку складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - поважність або не поважність причин несвоєчасного подання декларації, оскільки в цей період діяли карантинні заходи, в дотримання вимог ст.251 КУпАП розпочала збір доказів в справі про адміністративне правопорушення - будь-яких фактичних даних, на основі яких можна встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У зв`язку з чим головний спеціаліст НАЗК після дня виявлення правопорушення, після 06.04.2021 року, почала встановлювати інші дані - скерувала вимогу з метою отримання поясненнями в особи, стосовної якої проводиться перевірка, а також вживала інші заходи до перевірки виявленого порушення.

Стаття 247 КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформації про перегляд декларації, яка виготовлена на паперовому носії 06.04.2021 року о 10.00 год. головним спеціалістом Підгорною Ю.В. з ІТС Реєстр, правопорушення було виявлене та зафіксоване 06.04.2021 року.

Узагальнюючи вище зазначене суд, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи, прийшов до переконання, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП за яке ОСОБА_1 притягається до відповідальності мало місце; діяння містить склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; виключно ОСОБА_1 є винним в його вчиненні; він належить до суб`єктів даного правопорушення; адміністративне правопорушення не містить ознак злочину; на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП не закінчилися, у справі відсутні будь-які інші обставини, що виключають провадження в справ

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення за адміністративне корупційне правопорушення у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, державному чи виборному органу, власнику юридичної особи або уповноваженому ним органу для вирішення питання про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, усунення її згідно із законодавством від виконання функцій держави, якщо інше не передбачено законом, а також усунення причин та умов, що сприяли вчиненню цього правопорушення" (ст. 285 КУпАП).

Стосовно відшкодування шкоди.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у п.п.1-4 ст.213 КУпАП одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Згідно Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», якщо корупційним діянням порушено права, завдано матеріальну або моральну шкоду фізичній або юридичній особі, державі - можуть додатково звернутись до суду за захистом своїх прав та відшкодуванням шкоди.

В даній справі суд не вирішує питання про відшкодування винним майнової шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування, оскільки, на думку суду, зважаючи на участь прокурора в судовому засіданні який не надав будь-яких доказів заподіяння шкоди, така шкода не заподіяна по причині відсутності в матеріалах справи доказів заподіяння такої шкоди.

Стосовно вирішення питання про вилучені речі і документи.

Судом не вирішується питання стосовно вилучених речей і документів, оскільки такі не вилучалися.

Стосовно стягнення судового збору.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який станом на 01.01.2021 року становить 2270,00 грн. З 01.01.2021 року цей розмір судового збору становить 454,00 грн. (2 270 х 0,2 = 454,00).

Оскільки суд прийшов до висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП із застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу, то з такої особи підлягає стягненню судовий збір у сумі 454,00 грн.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в п.58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява N 303-A, п. 29).

Керуючись ст.40-1,ч.1 ст.172-6, ст.ст.221,245,246,247,280,283,284 КУпАП, постановою пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією" № 13 від 25.05.1998 року, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

Штраф необхідно внести через установу банку України на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУК у Херсонській обл/Генічеський район/21081100, УК в Іванівському районі /Іванівський район/21081100; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37959517; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку: UA0021112; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст. 307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Іванівського районного суду Херсонської області.

З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, що становить становить 1700 гривень 00 копійок .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 судовий збір за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (код отримувача 37993783, рахунок №UA0026001, назва отримувача: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ суду 02886806, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Іванівський районний суд Херсонської області прокурором у випадках, передбачених ч.5ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набрала законної сили "___"_______________ 2021 року.

Суддя Р. І. Ференц