Справа № 711/1751/21
Номер провадження 3/711/738/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси 27 квітня 2021 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкас Угорчук В.В. за участю прокурора Гречаника Р.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника адвоката Буджерака М.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, з вищою освітою, працюючої слідчим Головного управління Національної поліції в Черкаській області (надалі - ГУНП в Черкаській області), мешканки АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення, які виразились у наступному.

ОСОБА_1 , працюючи старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Черкаській області, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (надалі Закон), і є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

25.04.2019 у кримінальному провадженні № 0001221 створено слідчу групу, до якої увійшла і ОСОБА_1 (раніше ОСОБА_2 ).

У цьому кримінальному провадженні потерпілим є ОСОБА_3 , на той час начальник ГУНП в Черкаській області, який був прямим начальником ОСОБА_1 і за своїми повноваженнями мав можливість притягати підлеглих, у тому числі й ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності чи звільнити зі служби, присвоювати спеціальні звання, віддавати накази і розпорядження, обов`язкові до виконання підлеглими, тощо.

У зв`язку з цим у ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, що ґрунтувався на корисливому та кар`єристському мотиві, який полягав у безперешкодному проходженні служби, отриманні пільг та переваг, у присвоєнні спеціальних звань тощо. Тобто слідча ОСОБА_1 діяла в умовах реального конфлікту інтересів, що впливало на об`єктивність та неупередженість вчинення нею дій та/або прийняття рішень.

В умовах реального конфлікту інтересів слідча Колобкова К.А. 08.05.2012 зверталась до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а 15.08.2019 склала обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, чим порушила вимоги п. 3 ч.1 ст. 28 Закону.

При прийнятті процесуальних рішень і вчиненні процесуальних дій ОСОБА_1 не повідомила в установленому Законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги п. 2 ч.1 ст. 28 Закону.

При розгляді справи ОСОБА_1 винною себе не визнала і пояснила, що входила до складу слідчої групи при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження і проводила певні слідчі дії та приймала процесуальні рішення у відповідності до Кримінального процесуального законодавства України (які саме не пам`ятає у зв`язку зі спливом часу). У цьому кримінальному провадженні визнано потерпілим начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , який не був її безпосереднім керівником. Під час здійснення досудового розслідування вона не діяла в умовах реального конфлікту інтересів.

Заслухавши пояснення і доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, думку прокурора, суддя, вивчивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно із п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною третьою ст. 38 КУпАП (у редакції, що діяла на час вчинення діянь, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення) передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. При цьому враховуються положення ч.2 ст. 8 КУпАП про те, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З урахуванням викладеного суддя повинен пересвідчитись у тому, чи не пройшов трьохмісячний строк з дня виявлення правопорушень, обставини яких зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення. Наведена вище норма закону є імперативною, тобто законодавець зазначив, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, якщо пройшло три місяці з дня виявлення адміністративного правопорушення. Якщо такий строк пройшов, то суддя не може (не має права) продовжувати розгляд справи, зокрема, встановлювати наявність/відсутність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Для вирішення цього питання необхідно встановити дату (день) виявлення адміністративних правопорушень.

У протоколах про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду, зазначено, що днем виявлення правопорушення слід вважати дату складення протоколу.

З таким твердженням суддя не може погодитись із наступних причин.

Згідно із ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Це положення закону стосується як і вказаного вище висновку суду щодо неможливості встановлення вини особи поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, так і дотримання законності при зборі доказів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»).

З огляду на викладене вважаю, що реалізація права на судовий захист особи від незаконного притягнення до адміністративної відповідальності у цій справі підлягає регулюванню за аналогією закону щодо стандартів доведення винуватості.

Оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, то до нього застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України, які передбачають дотримання законності отримання доказів, зокрема, доведення походження доказів у справі. Докази, отримані незаконним шляхом, або джерело походження яких невідоме, не можуть вважатись допустимими (ст. 86 КПК).

До протоколів про адміністративні правопорушення додані однакові докази. Частина копій документів ніким не завірена або завірена особою з анкетними даними ОСОБА_4 . Копії деяких документів належним чином не засвідчені та, ймовірно, скопійовані з матеріалів якогось кримінального провадження. Але походження цих доказів невідоме як невідома і дата їх отримання, що впливає на визначення дати виявлення правопорушення. Єдиними документами, з яких можна встановити дату їх отримання, є звернення Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі НАЗК) до прокуратури із вимогою надати копії матеріалів кримінального провадження, в чому було відмовлено з посиланням на те, що кримінальне провадження перебуває в суді. До Придніпровського районного суду м. Черкаси орган (посадова особа), який збирав докази у справах про адміністративні правопорушення, не звертався за отриманням копій із кримінального провадження, у якому потерпілим визнано ОСОБА_3 .

Так, вимога НАЗК до Черкаської обласної прокуратури датована 12.10.2020 і відповідь на неї отримана 09.11.2020. Вимога НАЗК до ГУНП в Черкаській області також датована 12.10.2020 і необхідні документи на неї надійшли 30.10.2020, у тому числі й витяг із наказу № 196 о/с від 16.08.2019 про зміну слідчою Власенко К.А. прізвища на ОСОБА_1 .

Таким чином, всі основні письмові докази отримані НАЗК в установленому законом порядку не пізніше 09 листопада 2020 року. Єдиний документ отриманий 16.03.2021, але це витяг із відповідного Реєстру, що засвідчує зміну прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, але, як зазначено вище, в розпорядженні НАЗК копія відповідного наказу була з 30.10.2020.

Зазначена у протоколах дата їх складення 16.03.2021 не може вважатись днем виявлення правопорушень ще й із-за таких причин. У матеріалах немає даних про виклик ОСОБА_1 для ознайомлення із протоколами, але в супровідних листах міститься інформація про те, що 05.03.2021 вона викликалась для такого ознайомлення на 15 чи 16 березня 2021 року. Тобто, станом на 05.03.2021 (дата направлення виклику) протоколи вже були готові, тому що ОСОБА_1 викликалась для ознайомлення із ними. Оскільки ОСОБА_1 не з`явилась для ознайомлення ні 15, ні 16 березня 2021 року, то посадова особа, яка склала протоколи, чомусь вважає, що датою виявлення правопорушень є крайня дата, коли ОСОБА_1 могла ознайомитись із протоколами. Звідси випливає, що якби ОСОБА_1 ознайомилась із протоколами 15.03.2021, то датою виявлення адміністративних правопорушень потрібно було вважати 15.03.2021, що нелогічно. Як зазначено вище, ОСОБА_1 не з`явилась ні для дачі пояснень, ні для ознайомлення із протоколами і це не вплинуло на висновок посадової особи, яка склала протоколи, про наявність в її діях складу адміністративних правопорушень.

Керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону, суддя вважає, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією, є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими особою чи органом державної влади. При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення).

Суддею враховано дати отримання інформації про порушення, пов`язані з корупцією, походження якої відомо. Такою датою слід вважати 09 листопада 2020 року і саме з цієї дати слід обчислювати строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Протоколи про адміністративні правопорушення направлені до суду 16 березня 2021 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

У зв`язку з викладеним провадження у справі потрібно закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. Оскільки чотири протоколи надійшли до суду одночасно і одночасно розглядались суддею, їх необхідно об`єднати в одне провадження.

На підставі ст. 172-7 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 8, 36, 247, 283,284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження чотири справи відносно ОСОБА_1 .

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в 10-денний строк до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: В. В. Угорчук