Справа № 183/867/21
№ 3/183/618/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Олійник А.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

12.02.2021 року о 21.36 годині на вул. Челюскіна, 27, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW 524», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду місце якої на порушення встановлених правил залишив, далі продовжив рух, в орган чи підрозділ поліції не повідомив, своїми діями спричинив необхідність проведення поліцейських заходів щодо розшуку транспортного засобу та встановлення водія п. 2.10 а, в, д ПДР України.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п. 2.10 а, в, д Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП доведена, та повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 481263 від 13.02.2021 року, яким зафіксовано факт порушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 щодо обставин ДТП.

Згідно зі ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Вказані норми водієм ОСОБА_1 було порушено, а тому його дії підлягають кваліфікації за ст. 122-4 КУпАП.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави і відповідно до ст. 23 КУпАП, це буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що на підставі Закону України № 1231-IX від 16.02.2021 року, який набирав чинності 17.03.2021 року відповідальність за ст. 122-4 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Також ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи викладене, суд призначає адміністративне стягнення, виходячи із санкції ст. 122-4 КУпАП в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 122-4, 279, 280 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто у сумі 255 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 місяців.

Суддя А.В. Олійник