Справа № 405/2868/21
ПОСТАНОВА
28 квітня 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі головуючої судді Лук`янової О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої вчителем-вихователем НВК «Кіровоградський ліцей»,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Під час проведення перевірки встановлено номер телефону, з якого надходили погрози. Його власником виявився малолітній ОСОБА_5 , 2008 р.н., який проживає в АДРЕСА_3 . При опитуванні малолітнього ОСОБА_6 , останній пояснив, що 27.03.2021 до нього в гості прийшов його друг ОСОБА_7 , 2009 р.н. Оскільки їм було нудно, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 розіграти когось. ОСОБА_8 надав мобільний номер свого однокласника, ОСОБА_9 та вони почали пересилати йому повідомлення образливого змісту. При цьому, в голосових повідомленнях хлопці говорили проте, що це розіграш. Таким чином, 27.03.2021 таких повідомлень на номер ОСОБА_10 хлопці відправили 58 штук. А через тиждень повторили свій жарт знову. Побачивши дані повідомлення, ОСОБА_3 почала хвилюватися за свого сина, оскільки навіть не підозрювала, що діти можуть жартувати таким чином. 12.04.2021 надійшла заява від ОСОБА_3 про те, щоб не проводити перевірку стосовно її заяви, оскільки конфлікт вирішено мирним шляхом. Відносно матерів малолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_1 складено адміністративні протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, зокрема у відношенні ОСОБА_1 протокол серії ВАБ 640279 від 09.04.2021.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, їй було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та суду пояснила, що обставини, викладені в протоколі, не оспорює. Дійсно її син надав номер свого однокласника, куди він та його товариш неодноразово надсилали повідомлення образливого характеру для розваги. З сином вона розмову провела, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, розкаялась, зазначила, що більше уваги вихованню сина. З матір`ю потерпілого вони знайомі, мали розмову щодо події, всі питання вирішили мирним шляхом, діти помирилися, спілкуються та граються.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №640279 від 09.04.2021, яким зафіксовано, що саме 09.04.2021 близько 15 год. 00 хв. було встановлено, невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_7 , 2009 року народження (а.п. 1); довідкою інспектора Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області від 09.04.2021 «Про результаті проведеної перевірки за заявою ОСОБА_3 » (а.п. 2); рапортом чергового Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській об від 05.04.2021 про прийняття повідомлення від ОСОБА_3 (а.п. 3); заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.п. 4, 5, 6-7); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.п. 8); письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_7 від 09.04.2021 (а.п. 9-10).
Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад).
Суб`єкт цього адміністративного правопорушення - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
При цьому, суд звертає увагу на те, що чинне законодавство України не містить єдиного визначення поняття «неповнолітні». Одна група нормативно-правових актів (Сімейний кодекс України, Цивільний кодекс України) поняття «малолітній» та «неповнолітній» співвідносять, як частини цілого, яким є поняття «дитина». Тобто поняття «дитина» включає дві складові: «малолітній» та «неповнолітній», які є окремими самостійними групами.
Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Інша група нормативно-правових актів (Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України) неповнолітній включає всю вікову протяжність, до 18 років, а малолітній (малолітня особа) відноситься до неповнолітнього, з 14 років. Тобто малолітній та неповнолітній співвідносяться між собою як частина й ціле, а термін «дитина» не використовується.
Так, сукупний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів в співвідношенні із завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, свідчить про те, що термін «неповнолітні діти», який використовується у статті 184 КУпАП охоплює коло осіб, які не досягли повноліття, тобто яким не виповнилося 18 років, права і свободи яких перебувають під особливою охороною держави.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
При цьому, враховуючи те, що подібні дії було вчинено ОСОБА_1 вперше (а.п. 15), вона усвідомлює проблеми в поведінці своєї дитини, з потерпілою стороною примирилася, з сином відповідну розмову провела, на підставі чого суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним.
Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно зі ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, зокрема, про закриття справи, яка виноситься, крім іншого, при оголошенні усного зауваження.
За таких обставин, суд вважає за можливе у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у даній справі.
Керуючись ст. ст. 22, 283, 284, 287 КУпАП, суд -
звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №640279 від 09.04.2021) - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя Олена Вікторівна Лук`янова