П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - суду не відомий, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 268045 від 07.03.2021 року вбачається, що 07.03.2021 року в м. Ужгород, пл.. Ш.Петефі, 13 (маг. « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») близько 12 год. 30 хв. гр.. ОСОБА_1 будучі відповідальним за роботу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » порушила обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме: приймала відвідувачів та проводила діяльність у сфері торгівельного обслуговування населення, чим порушила п. 1 п.п. 4 Протоколу ТЕБ ТАНС Ужгородської міської ради.

На підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надано лише рапорт без дати, будь які інші докази не надані, свідки не встановлені.

В судовому засіданні 23.04.2021 року ОСОБА_1 категорично заперечила свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП з підстав, зазначених у письмових поясненнях, та зазначила, що відвідувачів вони не приймали, на магазині була табличка «Зачинено», але працівники магазину були на своїх робочих місцях та виконували роботу з перерахунку наявних ювелірних виробів та складання звітності з обліку товарного запасу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 цього ж Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У судовому засіданні 23.04.2021 року ОСОБА_1 категорично заперечила свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП з підстав, зазначених у письмових поясненнях, та зазначила, що відвідувачів вони не приймали, на магазині була табличка «Зачинено», але працівники магазину були на своїх робочих місцях та виконували роботу з перерахунку наявних ювелірних виробів та складання звітності з обліку товарного запасу.

На підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надано лише рапорт без дати, будь які інші докази не надані, свідки не встановлені.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що суду не надано жодних належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Заперечення ОСОБА_1 достовірними доказами не спростовані, і матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави для сумнівів у достовірності цих пояснень, тому керуючись принципом презумпції невинуватості, приймаючи судове рішення беру до уваги її пояснення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення наявними в матеріалах справи доказами не доведена, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - суду не відомий, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова