ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/565/21 Справа № 210/5414/20 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює в ПАТ «АМКР», мешкає за адресою: АДРЕСА_1

провадження по справі закрито за відсутністю та складу правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу Серії ДПР18 №1105396 03.09.2020 року о 17 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг Металургійному р-ні, регульоване перехрестя вул. Соборності та пр.. Металургів, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ ТF 699P, р.н.. НОМЕР_1 виїхав на перехрестя, на заборонений червоний сигнал світофора та допустив зіткнення з автомобілем AUDI100 р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який на перехресті повертав ліворуч в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки.

ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п. 8.7.3е ПДР за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року, а провадження по справі закрити.

Стосовно пропущеного строку зазначає, що копія постанови була отримана його захисником у суді 22.02.2021 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що водій ОСОБА_2 мав можливість виявити автомобіль Audi, коли останній перебував в положенні, яке зафіксовано на кадрі відеозапису. Обидва автомобіля перетинали перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Вказує на те, що водій ОСОБА_2 перед зіткненням застосував екстрене гальмування.

Звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові вказано, що до протоколу не надано жодного належного та допустимого доказу, що б підтверджував вину ОСОБА_2 .

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_2 до судового засідання також не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта, яка зводиться до того, що він не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, а також те, що повістку до суду він не отримував, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 порушив п. 8,7,3е ПДР України.

Відповідно до п. 8.7.3е ПДР України червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до вимог апеляційної скарги стосовно винуватості ОСОБА_2 у скоєному правопорушенні, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, з матеріалів справи, зокрема відеозапису вбачається, що автомобіль марки «AUDI», під керуванням ОСОБА_1 здійснював маневр повороту ліворуч, не надав переваги автомобілю марки "ЗАЗ", під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у другому ряді у зустрічному напрямку, під час якого відбулось зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ». Також вбачається, що для автомобілів, які рухаються вздовж вулиці Соборності (колишня Косіора) горить червоний сигнал світлофору, а в крайній смузі в напрямку руху по пр-ту Металургів, здійснює маневр "поворот ліворуч" з крайньої лівої смуги в сторону вулиці Соборності інший автомобіль, в той час як водій автомобілю ЗАЗ, з яким відбувається зіткнення, рухається паралельно по другій смузі. Вказана обставина спростовує той факт, що ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до вимог апеляційної скарги стосовно не надання оцінки порушень з боку водія ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, оскільки судом першої інстанції було досліджено та проаналізовано всі матеріали адміністративного провадження та зроблений правильний висновок, що в діях ОСОБА_2 не вбачається будь яких порушень.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо невинуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко