Справа № 351/163/21
Провадження № 33/4808/303/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сегін І. Р.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір 454 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 16.01.2021р. біля 22.50 год. в смт. Заболотів, по вул. Б.Хмельницького Снятинського району, керував транспортним засобом марки "Мерседес- Спрінтер- 312 R" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", а також в закладі охорони здоров`я, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 30.03.2021 року за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження.

Зазначає, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Рішення суду було ухвалено без врахування всіх фактичних обставин справи, та за його відсутності, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування доводів щодо поважності причин, з яких було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності, що є порушенням його прав. Копію постанови ним отримано 24.03.2021 року, тобто через 19 днів з дня її винесення.

При цьому апелянт звертає увагу на те, що постановою від 08.04.2021 року Івано-Франківського апеляційного суду йому було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Вважає, що суддя поверхнево вивчив матеріали справи і не достатньо з`ясував з яких причин він не міг оскаржити постанову суду в установлений строк. Вказує на те, що у відповідності до супровідного листа оскаржувана постанова суду йому була надіслана 12.03.2021 року, а відповідно до поштового штемпеля на конверті листа, постанова суду надійшла на його адресу 22.03.2021 року. Поштове відділення за місцем його проживання працює тільки три дні на тиждень, а тому він отримав постанову суду тільки 24.03.2021 року, тобто через 19 днів з дня її винесення. Ця обставина підтверджується і відповіддю місцевого поштового відділення на адвокатський запит, з якого вбачається, що рекомендованого листа на його ім`я з 20.02.2021 року по 05.03.2021 року не поступало.

Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутня інформація про направлення йому судової повістки на 05.03.2021 року та вважає, що за цих обставин, він не міг знати про ухвалення судом рішення по справі і оскаржити її в установлений законом строк..

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вже вирішувалось судом апеляційної інстанції, враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.03.2021 року Снятинським районним судом була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2021 року, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи щодо нього.

Так, в матеріалах справи знаходиться рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 , яке ним отримано 08.02.2021 року про призначення справи до розгляду в суді першої інстанції, про що свідчить його власноручний підпис (а.с.20).

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП надійшли до Снятинського районного суду Івано-Франківської області 19.01.2021 року. До матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги укладений 15.02.2021 року ОСОБА_1 із захисником адвокатом Івасюком І.С., ордер №10 від 15.02.202 року про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та заяву захисника Івасюка І.С. (а.с.12-19), з чого слідує, що ОСОБА_1 достеменно знав про знаходження матеріалів справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та звернувся за захистом свої інтересів і надання правової допомоги до адвоката.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього 16.01.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та про те, що в провадженні Снятинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться відповідна справа про притягнення його до адміністративної відповідальності, про що свідчать власноручний підпис ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні про розгляд справи у суді (а.с.20) та укладення угоди із адвокатом захисником Івасюк І.С. про надання йому правової допомоги.

Приймаючи до уваги вказані обставини, слід прийти до висновку, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про призначення справи щодо нього 05.03.2021 року в Снятинському районному суді, не подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання 05.03.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2021 року постанова суду звернута до виконання.

30.03.2021 року захисник адвокат Івасик І.С., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про надання йому можливості ознайомитись із матеріалами справи, з якими він в той же день ознайомився.

30 березня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2021 року з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження суду.

У вказаному клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 наводив аналогічні причини щодо пропуску ним строку на апеляційне оскарження судового рішення та посилався на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, невчасно отримав копію судового рішення, про судове рішення він дізнався та отримав тільки 24.03.2021 року.

Постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду від 08.04.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду, а апеляційна скарга повернута апелянту.

Зі змісту мотивувальної частини рішення апеляційного суду вбачається, що суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 був обізнаний про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про те, що справа перебувала на розгляді у суді, що підтверджується, зокрема, тим, що з метою організації свого захисту він уклав договір про надання правової допомоги від 15 лютого 2021 року з адвокатом Івасюком І.С., який 22 лютого 2021 року отримав копії документів згідно з розпискою на заяві (а.с. 12), а також повідомленням про вручення поштового відправлення - повістки про виклик до суду 18 лютого 2021 року (а.с. 20).

В поновленні строку на апеляційне оскарження було відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 посилався на несвоєчасне отримання копії постанови судді як на підставу для поновлення стоку на апеляційне оскарження, однак, враховуючи, що йому було відомо про перебування справи на розгляді в суді, такі доводи апеляційний суд визнав необґрунтованими, оскільки строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, будь-якої прив`язки до дня отримання копії постанови ч. 2 ст. 294 КУпАП не містить. Також ОСОБА_1 не наведено будь-яких відомостей про те, що він намагався дізнатися про результати судового розгляду з метою реалізувати процесуальну можливість звернутися в межах строку на апеляційне оскарження з апеляційною скаргою, яку в подальшому можна змінювати та доповнювати.

16.04.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову Снятинського районного суду від 05.03.2021 року.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 зареєстрованої 16.04.2021 року вбачається, що необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження він обґрунтовує причинами, які вже наводив раніше в своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та яке було розглянуто судом.

Зокрема, ОСОБА_1 повторно посилається на те, що пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення у зв`язку з тим, що тим, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, про наявність судового рішення він дізнався тільки 24.03.2021 року при отриманні копії постанови суду через поштове відділення зв`язку.

При цьому, ОСОБА_1 посилається на те, що в судове засідання суду першої інстанції він не з`явився, оскільки не був повідомлений про день та час розгляду справи, що не відповідає дійсності та спростовується повідомленням про вручення поштового відправлення - повістки про виклик до суду 18 лютого 2021 року із власноручним підписом ОСОБА_1 (а.с. 20).

За своїм змістом клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції фактично зводиться до незгоди з попереднім рішенням суду апеляційної інстанції про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи призначеної на 05.03.2021 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , яке ним отримано 18.02.2021 року про призначення справи до розгляду в Снятинськомі районному суді на 05.03.2021 року, про що свідчить його власноручний підпис (а.с.20).

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що в провадженні суду першої інстанції знаходиться на розгляді справа про притягнення його до адміністративної відповідальності, знав про те, що розгляд вказаної справи було призначено на 05.03.2021 року, мав процесуальну можливість у встановлений законом строк оскаржити постанову суду, однак пропустив його без поважних причин.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду, приймав заходи щодо намагання оскаржити постанову суду першої інстанції та не зміг оскаржити судове рішення з поважних причин.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не вказує які саме причини завадили йому своєчасно у встановлені законом строки оскаржити постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2021 року.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту апеляційної скарги вбачається, що він обґрунтовує незаконність постанови суду першої інстанції тим, що не був повідомлений належним чином про розгляд справи.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості осуджуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. ( «Науменко проти України» )

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення раніше вже вирішувалось судом апеляційної інстанції і в поновленні строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 було відмовлено, враховуючи, що з моменту ухвалення судового рішення пройшов доволі тривалий строк і на даний час рішення суду у встановленому законом порядку набуло законної сили, враховуючи характер процесуальної поведінки апелянта протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2021 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв