490/1811/21 від11.05.2021
нн/п 3/490/1295/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, офіційно не працює, номер облікової картки платника податків не відомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 01.03.2021 року близько 03год 55хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Toureg, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Нікольська, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та відмовився в присутності двох свідків від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 неодноразово викликався, однак до суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Захисник у судове засідання був належним чином викликаний, надіслав заяву від 07.05.2021 року про відкладення розгляду справи. Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання адвоката на зайнятість в іншому процесі виходячи з того, що ним в заяві не зазначено номер судової справи і час розгляду та не надано належних доказів участі в іншому процесі (копія ухвали, судовий виклик, тощо).

Щодо неявки ОСОБА_1 та його захисника Ігнатова Д.І. то суд враховує наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім цього, КЦС ВС, приймаючи рішення у справі №361/8331/18 від 01.10.2020 року, зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою як за адресою, яку він зазначив співробітникам поліції, яка визначена в протоколі - м. Миколаїв, вул. Нікольська буд. 13/3 так і за адресою повідомленою захисником - АДРЕСА_2 . В той же час, адреса проживання зазначена в протоколі підтверджується змістом спілкування ОСОБА_1 із співробітниками поліції (03:52:33 відеозапису)

Щодо клопотання захисника про направлення справи за підсудністю до Новобузького районного суду Миколаївської області, то зазначене клопотання не підлягає задоволенню, через те, що відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП зазначена категорія справ розглядається виключно за місцем його вчинення. Альтернативна підсудність для правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП не передбачена. Можливість розгляду таких справ за місцем проживання порушника виключена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року.

З урахуванням вказаного вище та враховуючи, що в справі достатньо матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ігнатова Д.І.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 2.5.Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, передбачає умисну форму вини.

Порядок фіксації вказаного порушення закріплений у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно дост.266 КУпАП.

Відповідно до п. п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі- Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 01.03.2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеофайлами запису з нагрудної камери поліцейського, що містяться на СD-R диску.

Із відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, Volkswagen Toureg, номерний знак НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння з явними ознаками, а саме млява мова, розгубленість, поведінка, що не відповідала ситуації. Крім того, ОСОБА_1 працівникам поліції повідомив, що він їхав з Німеччини, зустрівся зі своїм братом, з яким вони випили алкогольні напої, він відпочив після чого випив ще пива та направлявся додому з міста Києва. (відеозапис із 03 год. 48 хв. 50 сек по 03 год. 51 хв. 29 сек.) На пропозицію працівників поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 спочатку погодився, однак коли було надано пристрій для перевірки на стан алкогольного сп`яніння та були залучені два свідки, ОСОБА_1 почав нервувати та відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, після чого йому неодноразово було запропоновано проїхати до медичного закладу на проходження на стан алкогольного сп`яніння однак він в присутності двох свідків також відмовився.

Відмова ОСОБА_1 від проходження газоаналізатору "Драгер" зафіксована на наступних відрізках відеозапису: 04 год. 02 хв. 30 сек., 04 год.04 хв. 35 сек., 04 год. 05 хв. 00 сек., 04 год. 07 хв. 00 сек. Крім того, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медчиному закладі зафіксована на наступних відрізках відеозапису: 04 год. 06 хв. 10 сек., 04 год. 07 хв. 53 сек.

Заперечення захисника щодо відсутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час здійснення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, викладені в заяві від 21.04.2021 р., спростовуються матеріалами відеозапису відповідно до якого вбачається, що співробітники поліції перед тим, як запропонувати ОСОБА_1 продути газоаналізатор "Драгер" зупинили транспортний засіб із цими свідками, які постійно були присутні біля особи, що притягається до адміністративної відповідальності. (із 03 год. 59 хв. 56 сек. відеозапису). Відеозаписом також зафіксовано здійснення свідками підписів у протоколі після відмови ОСОБА_1 проходити огляд на місці або у медичному закладі (04 год. 09 хв. 35 сек.)

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015року№1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, протокол про адміністративне правопорушення не підписав, письмових пояснень по суті порушення не надав так як і зауважень щодо складеного протоколу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, приходжу до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

З урахуванням наведеного вище вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення за вчинення зазначеного вище адміністративного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, п.1 ч. 1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, що підлягає перерахуванню до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998,

а також позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком один рік.

На підставі ст. 40 - 1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 в рахунок сплати судового збору у провадженні по цій справі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн., що підлягає перерахуванню до Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок №UA0014483, код отримувача: 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), кодкласифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чи її захисником.

Штраф має бути сплачений протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії постанови. В разі несплати штрафу в зазначений термін у добровільному порядку, постанову буде звернуто до примусового виконання та стягнуто: штраф у подвійному розмірі і витрати виконавчого провадження.

Суддя Тішко Д.А.