ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 Справа №607/7578/21

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

-- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2021 року серії ВАБ №227297, 17 квітня 2021 року близько 19 год 35 хв. в м. Тернополі на вул.Привокзальний майдан, 1, гр. ОСОБА_1 перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус, чим порушив підпункт 2 пункту 3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року (з наступними змінами від 07.04.2021р.), у зв`язку із чим притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча судом повідомлявся належним чином. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 32 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», передбачено, що обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підтверджена дослідженими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 17.04.2021 року серії ВАБ №227297, рапортом від 17.04.2021р. про порушення правил карантину; дослідженими в судовому засіданні матеріалами відеофіксації, на яких зафіксовано обставини вчинення адмінправопорушення.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, його матеріальний та сімейний стан, обставини, за яких було вчинено правопорушення і яким не було заподіяно шкоди третім особам, суд вважає за можливе віднести вчинене ОСОБА_1 правопорушення до малозначного та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, ч. 1 ст. 44-3, ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2021 року серії ВАБ №227297.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.