Єдиний унікальний номер 759/1790/21
Апеляційне провадження № 33/824/1841/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 30 грудня 2020 року близько 18 години 40 хвилин керував автомобілем «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Жолудєва в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

В якості однієї з обставин, якими апелянт обґрунтовував неналежність оскаржуваної постанови, є його твердження про відсутність в матеріалах справи копії відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, в той час як згодом такий запис з`явився, хоча суд окремо такий доказ не витребовував. В той же час такі твердження апелянта спросовуються матеріалами справи, відповідно до яких диск з відеозаписом містився в справі (п. 5 опису) ще до протоколу автоматизованого розподілу справи.

Іншим доводом апелянта було твердження про те, що він вимагав проведення освідування за встановленою законом процедурою, однак в цьому йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю тестера. Дана обставина також спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, оскільки працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 проходження тестування із застосуванням спеціального приладу та огляд в медичному закладі, від якого останній в свою чергу відмовився.

Не можуть бути прийняті в якості підстави для закриття провадження у справі й доводи апелянта стосовно того, що з моменту виникнення підстав для огляду (ДТП) пройшло більше двох годин, відтак в силу вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. В той же час дана норма не підлягає застосуванню в даному випадку, оскільки встановлює вимоги для проведення огляду на стан сп`яніння, в той час як апелянт від проходження тестування та огляду в медичному закладі відмовився, що є окремим складом адміністративного правопорушення, для якого часові рамки не встановлюються.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що його не відсторонили від права керування транспортним засобом, що в свою чергу доводить факт його тверезості, спростовуються обставинами справи, оскільки на час складання протоколу про адміністративне правопорушення (і цей факт підтвердив апелянт в судовому засіданні в апеляційній інстанції), після події ДПТ останній залишив місце пригоди та поставив автомобіль на стоянку до приїзду працівників поліції, відтак після складання протоколу про адміністративне правопорушення автомобілем не керував.

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що письмові пояснення свідків були викладені на надрукованих бланках, а не написані власноруч, суд має зазначити, що вимог стосовно власноручного викладення пояснень свідків чинний процесуальний закон не містить, вказані пояснення містять дані свідків та їх особисті підписи, по своїй суті в ході розгляду справи пояснення спростовані не були, відтак такий довід апелянта не може бути прийнятий судом.

Окремо апелянт зазначав також і про те, що матеріали даної справи не містять доказів повторності притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП. В той же час відповідальність за повторне вчинення діяння даної категорії передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП, в той час як апелянта було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень ст. 33 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба