Справа № 458/301/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

з участю ОСОБА_1 , його адвоката Дениса А.М., потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Ловінської С.С. (в режимі відеоконференції),

встановив:

ОСОБА_1 23.02.2021 о 23.00 год. у АДРЕСА_1 , за місцем проживання, вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та виганяв із житлового будинку, внаслідок чого міг завдати шкоду фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 16.03.2021 о 13.00 год. у АДРЕСА_1 , за місцем проживання, вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурними словами, погрожував, внаслідок чого завдав шкоду фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 19.03.2021 о 07.30 год. у АДРЕСА_1 , за місцем проживання, вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурними словами, шарпав за верхній одяг, внаслідок чого завдав шкоду фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.173-2 КУпАП.

Справу № 458/301/21 провадження № 3/458/187/2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єднано зі справами: № 458/302/21 провадження № 3/458/188/2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та № 458/303/21 провадження № 3/458/189/2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер 458/301/21.

Дослідивши матеріали справи, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи та закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєних адміністративних правопорушеннях не визнав.

Допитаний у судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності психолога ОСОБА_4 пояснив, що на даний час, проживає разом з мамою, ОСОБА_2 та братом ОСОБА_5 у м. Трускавець, так як його батько, ОСОБА_1 , часто ображає та б`є маму, його та молодшого брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Одного разу, взимку, батько зачинив його в одній білизні на холодному балконі через погані оцінки в школі і він там знаходився, поки мама не прийшла додому та не відкрила йому двері. Також був такий факт, що тато його бив по голові та ображав, оскільки не міг швидко вивчити таблицю множення.

Крім того, малолітній свідок ОСОБА_3 показав, що 23.02.2021 біля 23.00 год. він не міг заснути, так як тато його побив і мама лежала біля нього, ОСОБА_7 , на ліжку та заспокоювала і в цей момент зайшов ОСОБА_1 , скинув маму з ліжка та потягнув за волосся у іншу кімнату. Виражався нецензурними словами в адрес мами.

16.03.2021 в обідній час він, ОСОБА_3 , чув як тато кричав до матері, казав, що не буде давати гроші на харчування, заставляв, щоб мама ішла на роботу, а маленького ОСОБА_6 віддала бабусі. ОСОБА_2 з цього приводу викликала працівників поліції.

Крім того, малолітній свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні розказав, що 19.03.2021 біля 07.30 год. його розбудив тато, щоб він їхав із ним на лижі, але він, ОСОБА_3 , пояснив, що не хоче, так як його болить горло. Однак тато на це не реагував, стягнув з ліжка і тягнув по підлозі, мама за нього заступилася і тоді почав бити її. ОСОБА_2 почала дзвонити в поліцію, але ОСОБА_1 вирвав у неї телефон і бив її телефоном по голові. Він, ОСОБА_3 , побачивши це, почав знімати на камеру свого телефону, щоб потім це показати працівникам поліції, оскільки вони 16.03.2021 так радили робити, якщо будуть такі випадки продовжуватись, щоб надати їм як доказ. Налякавшись, він одівся за 5 хвилин і поїхав із татом на лижі, а коли повернувся додому, то мами та братика вже не було. Він, ОСОБА_3 , дуже переживав за них і пізніше мама прийшла з працівниками поліції, забрала його і вони поїхали на машині-таксі в м. Дрогобич до маминих родичів.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , пояснила, що в даний час проживає з двома малолітніми синами у м. Трускавець у своїх родичів, так як її чоловік, ОСОБА_1 часто бив, ображав нецензурними словами, перестав давати гроші на харчування дітей, заставляючи її виходити на роботу, а малолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити з її матір`ю.

Так, 23.02.2021 біля 23.00 години її чоловік, ОСОБА_1 , вчинив вдома скандал, ображав та принижував нецензурними словами, відмовився давати їй гроші на дитяче харчування та речі першої необхідності, такі як підгузки для дитини. Після цього побив сина ОСОБА_8 , внаслідок чого син довго плакав, не міг заснути та після цього його боїться. Вона, ОСОБА_2 , пішла в кімнату до сина ОСОБА_8 , щоб його заспокоїти і в цей момент чоловік ввірвався у дитячу кімнату, скинув її з ліжка на підлогу та за волосся потягнув у спальню. По даному факту вона зразу ж у поліцію не зверталася, так як дуже боялася, а написала заяву лише 18.03.2021, оскільки насильство в сім`ї продовжувалося.

16.03.2021 приблизно о 13.00 год. вона, ОСОБА_2 , попросила в чоловіка гроші на м`ясо з кролика, яке заказала для дітей, оскільки в молодшого сина є алергія і йому необхідне відповідне дієтичне харчування. Однак ОСОБА_1 відмовився давати гроші, сказавши, щоб ішла на роботі і сама заробляла, почав ображати та принижувати її та сина і тоді вона, ОСОБА_2 , викликала працівників поліції.

Також підтвердила в судовому засіданні той факт, що 19.03.2021 біля 07.30 год. ОСОБА_1 розбудив сина, щоб він їхав із ним на лижі, але ОСОБА_3 , пояснив, що не хоче, так як його болить горло. Однак чоловік стягнув з ліжка сина і тягнув його по підлозі. Побачивши це, вона ОСОБА_2 , заступилася за ОСОБА_7 , тоді ОСОБА_9 почав її бити. Вона, ОСОБА_2 , взяла телефон і почала дзвонити в поліцію, але чоловік вирвав у неї телефон і бив її телефоном по голові. Син, налякавшись, одівся і вони поїхали на лижі, а вона тим часом, одівши молодшого сина, ОСОБА_10 , пішла в поліцію і написала на чоловіка заяву. Після того, ходила з маленькою дитиною по м. Турка і шукала знайомих їй людей, щоб зв`язатись із своїми родичами, так як ОСОБА_1 телефон їй не повернув. Зв`язавшись із родичами, дізналась, що чоловік із старшим сином повернулись із лиж, а також те, що ОСОБА_3 переживає на неї і тоді, вона, ОСОБА_2 , знову пішла в поліцію та з ними зайшла в будинок, забрала сина ОСОБА_8 і поїхала з дітьми на машині-таксі в м. Дрогобич до маминих родичів.

Допитаний у судовому засіданні ст. ДОП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Кричківський І.М. пояснив, що всі протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складені 20 березня 2021 року, так як не міг із останнім зв`язатись, і, отримавши його номер телефону, подзвонив та прийшов до нього на роботу, де склав протоколи.

При перегляді відеозапису з камери мобільного телефону ОСОБА_3 чути крик та плач жінки, а також агресивний на підвищених тонах чоловічий голос.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 14.04.2021 щодо ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 видано обмежувальний припис строком два місяці.

Також у судовому засіданні було встановлено, що потерпілою у вказаній справі є ОСОБА_2 , а тому підстав для повернення на дооформлення протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя не вбачає.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закону) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14) ч. 1 ст. 1 Закону, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17)ч.1ст.1 Закону).

З аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка та дослідивши подані докази, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 домашнього насильства у формі психологічного насильства: словесні образи, погрози, залякування, що викликали у неї страх, побоювання за свою безпеку та безпеку дітей, емоційний стрес, переживання та емоційну напругу, тобто спричинили шкоду її психічному здоров`ю та у формі фізичного насильства.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 105530 від 20.03.2021, заявою ОСОБА_2 від 18.03.2021, поясненням ОСОБА_1 від 18.03.2021, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 705705 від 20.03.2021, рапортом чергового ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 16.03.2021, заявою ОСОБА_2 від 16.03.2021, поясненням ОСОБА_2 від 16.03.2021, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 705706 від 20.03.2021, рапортом чергового ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 19.03.2021, заявою ОСОБА_2 від 19.03.2021, поясненням ОСОБА_2 від 19.03.2021, поясненнями потерпілої, свідка у судовому засіданні та відеозаписом.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом, у зв`язку з чим твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є необґрунтованими.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення нових правопорушень.

Обставини, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП, та обставини, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшла висновку, що необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути 454 гривень судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. 36, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук