П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши матеріал, який надійшов від відділу поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094700 від 22.02.2021 року, ОСОБА_1 22.02.2021 року о 09 годині 50 хвилин на 45 км а/д Олександрівка Покровськ Константинополь, керуючи автомобілем «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_1 , скоїв обгін вантажного авто Shacman, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який скоював поворот ліворуч, але водій ОСОБА_1 не переконався в безпеці свого маневру, не обрав безпечну швидкість руху, в результаті чого виїхав за межі дороги та перекинувся, що призвело до механічних пошкоджень, чим порушив п. 10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що 22.02.2021 року водій ОСОБА_1 рухався на автомобілі по автодорозі, як це вказано в протоколі та відповідно до п. 14.2 ПДР України впевнився, що позаду автомобілів не має, перешкоди відсутні, автомобіль попереду не включив сигнал повороту, на зустрічній смузі автомобілів не було, включив сигнал повороту, виїхав на смугу зустрічного руху та почав обгін. При виконанні обгону водій ОСОБА_1 встиг побачити, що водій автомобіля, який рухався попереду, включив поворот вліво та почав маневр, що є порушення п. 10.1 ПДР України. Вважає, що цей водій повинен був пропустити його, дозволивши завершити обгін, а лише після цього здійснювати поворот вліво. Такі неправомірні дії іншого водія, на його думку, призвели до вимушеного різкого маневру вліво та різко повернути вправо, що призвело до виїзду автомобіля за межі дороги та зупинення з пошкодженням автомобіля. Вказує, що порушення п. 10.1, 12.1 та 13.1 ПДР України, як вказано в протоколі, не відповідає дійсності. Також надав відео файл з відео регістратора, який був встановлений в автомобілі водія ОСОБА_1 . На підставі просить врахувати подані заперечення та прийняти рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 22.02.2021 року він керував вантажним автомобілем Shacman, номерний знак НОМЕР_2 , та рухався в бік шахти «Білецька» з невеликою швидкістю. Для здійснення повороту ліворуч він включив поворот ліворуч, здійснив перестроювання до «осьової» лінії, подивився в дзеркало заднього виду, впевнився, що буде безпечний маневр повороту, а коли почав повертати, то побачив на великій швидкості автомобіль «Nissan». Він зупинився на «осьовій» лінії, а автомобіль «Nissan» викинуло на узбіччя. Він закінчив маневр повороту, зупинив машину, підійшов до автомобіля «Nissan», а водій останнього почав звинувачувати його в тому, що він не включив поворот. Позаду автомобіля «Nissan» їхав інший автомобіль, водій якого все бачив. Перед місцем пригоди є дорожній знак повороту.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він разом з водієм ОСОБА_2 їхали на двох вантажних автомобілях. ОСОБА_2 їхав попереду. Спочатку водій автомобіля «Nissan» обігнав його та при повороті на шахту «Білецька» почав обганяти автомобіль ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_2 включив поворот наліво, почав зміщуватися в лівий бік, а водій «Nissan» «проґавив» цей поворот та здійснив різкий маневр з виїздом за межі дороги. Дорожній знак повороту був, водій «Nissan» почав виконувати обгін через суцільну лінію дорожньої розмітки.

Аналогічні пояснення були надані свідками співробітнику поліції на місці пригоди, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні відеофайлу, який був наданий захисником, було встановлено, що запис проводився 22.02.2021 року на відео реєстратор, встановлений в автомобілі «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_1 , та на ньому видно, як водій автомобіля «Nissan Almera», спочатку здійснив обгін одного вантажного автомобіля (як було встановлено в судовому засіданні ним керував ОСОБА_3 ), а потім на межі виїзду з м. Білецьке (позначене відповідним знаком 5.46) розпочав здійснюватися обгін другого вантажного автомобіля (під керуванням водія ОСОБА_2 ), але цей вантажний автомобіль здійснював поворот ліворуч, а водій легкового автомобіля через різкий маневр виїхав за межі проїзної частини. Також на оглянутому відеозаписі було відображено, що обгін здійснювався в зоні дії дорожнього знаку 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги з лівого боку» та водій вантажного автомобіля був з включеним сигналом лівого повороту.

Відповідно до п. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Згідно Національного стандарту України «Дорожні знаки. Загальні технічні умови. Правила застосування» № 4100-2002, затвердженого наказом Держстандарту України від 03.06.2002 № 326 та введені в дії з 01.01.2003 (далі ДСТУ 4100-2002, ДСТУ) цей стандарт поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на дорогах і вулицях (далі дорогах), а також правила їх застосування на усіх дорогах, що експлуатуються та будуються. Вимоги цього стандарту є обов`язковими.

Відповідно до п. 10.3.1 ДСТУ 4100-2002 попереджувальні знаки застосовують для інформування учасників руху про характер небезпеки і розташованість небезпечної ділянки дороги, рух якою потребує вжиття заходів відповідно до попередження на знаках.

Пунктом 10.3.26 ДСТУ визначено, що знаки 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою», 1.23.11.23.4 «Прилягання другорядної дороги» повинні застосовуватись поза населеними пунктами на дорогах, позначених знаком 2.3 для попередження водіїв про перехрещення з другорядною дорогою або про її прилягання. На знаках 1.23.11.23.4 зображення доріг, що прилягають, повинно відповідати реальній конфігурації перехрестя. Знаки 1.221.23.4 допускається застосовувати для позначання окремих перехресть, на яких необхідно установити черговість проїзду, яка б відрізнялась від черговості проїзду перехрестя рівнозначних доріг. Якщо на такому перехресті головна дорога змінює напрямок, то на головній дорозі перед перехрестям повинен бути установлений знак 2.3 з табличкою 7.8.

Із викладеного слідує, що з пояснень свідків, які були допитані безпосередньо в судовому засіданні, та з наданого відеозапису обставин пригоди було з`ясовано, що на ділянці місця пригоди було встановлено дорожній знак 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги з лівого боку», що з урахуванням вимог ДСТУ свідчить про наявність попереду нерегульованого перехрестя та потребувало вжиття заходів відповідно до вимог знаку.

Зазначене спростовує доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, що водій ОСОБА_1 з урахуванням вимог п. 1.4, 14.2 ПДР України мав право на здійснення обгону вантажного автомобіля в такому місці.

Слід зауважити, що склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та наслідками. Таким чином, настання наслідків дорожньо-транспортної пригоди у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, тобто має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В даному випадку положення ст. 124 КУпАП є бланкетними, і закріплюють лише загальні ознаки правил поведінки учасників дорожнього руху, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм іншого нормативного акта, а саме: Правил дорожнього руху України.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила (п. 1.4 ПДР). Дії учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 ПДР). Тож виконуючи вимоги ПДР щодо забезпечення безпеки руху кожен водій правомірно має розраховувати, що й інші учасники дорожнього руху не тільки не створюватимуть небезпеку чи перешкоди для руху, а й суворо будуть дотримуватись Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пункт 10.1. Правил дорожнього руху України встановлює обов`язок водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 14.2 «б» розділу 14 «Обгін» Правил дорожнього руху перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч, а пункт 14.6 «А» ПДР визначає, що обгін заборонено, зокрема: на перехресті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані суду докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог п. 10.1, 12.1, 13.1, 14.6 «А» Правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та його наслідками, що спростовує доводи захисника щодо визначення поліцейським порушених пунктів ПДР України.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Крім того, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

В постанові КАС ВС від 27.06.2019 року (справа № 560/751/17) зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП України, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що підтверджено поясненнями свідків, відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, 17.03.2021 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року № 1231-ІХ, яким посилено адміністративну відповідальність за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема ст. 124 КУпАП.

За матеріалами справи, правопорушення було вчинено 22.02.2021 року, тобто до вказаних змін, тому з урахуванням ст. 8 КУпАП та ст. 59 Конституції України, суд вважає, що покарання слід призначити у відповідності до санкції закону, чинному до 17.03.2021 року.

Враховуючи обставини скоєного, особу винного, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст. 124, 251, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (в редакції закону від 14.07.2015 року) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (р/р UA0005001, отримувач Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37967785) в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (р/р UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримував: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Скарга на постанову суду до Донецького апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя