Справа № 629/2075/21
Номер провадження 3/629/455/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Лозова, Харківська область, громадянку України, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 164 КУпАП,

права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, роз`яснені, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно адміністративного протоколу від 16.04.2021 р. серії ВАБ № 604893, гр.. ОСОБА_1 25 березня 2021 року здійснювала підприємницьку діяльність, а саме: працювала перукарем у перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання свою вину не визнала та повідомила, що 25.03.2021 р. вона не працювала, а прийшла в салон «Віола» щоб дізнатися умови працевлаштування, так як вона збиралася влаштуватися на роботу в салон. Як фізична особа підприємець зареєструвалася 07.04.2021 р.

Ч. 1 ст.164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 604893 зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність, а саме: працювала перукарем без державної реєстрації або без надання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності.

З викладеного вбачається, що в протоколі не конкретизоване обвинувачення, що ж саме вчинила ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації або не подала повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом. Таким чином не конкретизоване обвинувачення прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Як вказано у справах «Малофеева проти ОСОБА_2 » рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти ОСОБА_2 » заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, у протоколі та доданих до нього матеріалах не зазначено суті правопорушення, не вказано, що саме порушила ОСОБА_1 . Також до протоколу не додано пояснень відвідувачів перукарні, не зазначено даних про свідків правопорушення, які б підтвердили факт провадження господарської діяльності ОСОБА_1 .

Також в протоколі не зазначено, яким саме нормативно-правовим актом передбачено подання повідомлення про початок перукарської діяльності.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

В силу ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП не доведена, у зв`язку з чим, провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164, 221, 247, 268, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі № 629/2075/21, провадження № 3/629/455/21 у відношенні ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В.Цендра