Справа № 161/5061/21
Провадження № 3/161/2257/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

18.03.2021 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 365309, серії ДПР18 № 365310 та серії ДПР18 № 527454 від 14.03.2021 року, складені відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 365309, ОСОБА_1 , 14.03.2021 року о 03:20, в м. Луцьку по вул. Гнідавська, 26, керувала транспортним засобом Mercedes-Benz С220, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовилася в присутності двох свідків. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 365310, ОСОБА_1 , 14.03.2021 року о 03:20, в м. Луцьку по вул. Гнідавська, 26, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz С220, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1 ПДР України, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням, внаслідок чого допустила наїзд на транспортне огородження тротуару та електроопору. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 527454, ОСОБА_1 , 14.03.2021 року о 03:20, в м. Луцьку по вул. Гнідавська, 26, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz С220, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 «е» ПДР України, не впоралася з керуванням, внаслідок чого допустила наїзд на транспортне огородження тротуару та електроопору, чим завдала їм пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за, зокрема, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу І Інструкції, - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із наведеного у своєму системному взаємозв`язку слідує, що під час фіксації факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України зобов`язаний діяти у повній відповідності до вимог, зокрема, передбачених Інструкцією, а порушення передбаченого ним порядку проведення відповідного огляду є беззаперечною підставою для визнання його результатів недійними.

Як вбачається з відеозаписів із нагрудного відеореєстратора патрульних поліцейських, ОСОБА_1 після кількох невдалих спроб проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» на місці події, від такого огляду відмовилася взагалі, посилаючись на несправність приладу та погане самопочуття. У свою чергу, патрульним, який проводив відповідний огляд, не було роз`яснено права та запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі охорони здоров`я. Натомість, після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події, патрульним було прийнято рішення щодо складення відповідних адміністративних матеріалів.

У свою чергу, письмові пояснення бланкової форми свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу виключно на місці події.

Вищезазначена обставина беззаперечно свідчить про порушення поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

П. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннях, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП повністю підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 365310 та серії ДПР18 № 527454 від 14.03.2021 року, схемою місця ДТП, яка сталася 14.03.2021 року о 03:20, в м. Луцьку по вул. Гнідавська, 26 та відеозаписами із нагрудних відео реєстраторів патрульних поліцейських.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень, що посягають на безпеку дорожнього руху, особа порушника, ступінь її вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. ст. 22, 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вищевказана норма Конституції України свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, яка (ступінь) є малозначною, з урахуванням повної відсутності обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, суд виносить постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, керуючись ст. ст. 22, 23, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 139 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук