П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Київ

Справа № 759/1757/21

Провадження: № 33/824/1977/2021

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

за участю ОСОБА_1 та його адвоката Скотара Олександра Миколайовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Скотара Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року, винесену під головуванням судді Кравець В.М.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовано до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із таким судовим рішенням в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокат Скотар О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, а тому працівники поліції безпідставно його зупинили. Будь-яких матеріалів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції складено не було. Окрім того, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а просив цю процедуру провести за участю адвоката, якого він попросив приїхати на місце події, проте, працівники поліції не дочекавшись прибуття адвоката на місце події, склали всі процесуальні документи та взагалі здійснили адміністративне затримання ОСОБА_1 . Вказував, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, поліцейськими не виписано направлення про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Отже, водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд. Також звертав увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено прізвище ОСОБА_1 , окрім того, суть адміністративного порушення є незрозумілою, адже воно складається з двох частин: 1) керував з ознаками наркотичного сп`яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Відповідальності за керування автомобілем саме з ознаками сп`яніння законодавством не встановлено, адже відповідність передбачена за керування у стані сп`яніння та за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Також вказував, що у поясненнях свідків не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Окрім того, ОСОБА_1 було заявлене клопотання про виклик у судове засідання для проведення допиту в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при складанні матеріалів адміністративного правопорушення, з приводу відомих їм обставин вказаної події, проте дані клопотання судом були проігноровані та вказані особи не були допитані, що призвело до поверхового дослідження даної справи. Вважав, що відеозапис із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського являється недопустимим доказом, оскільки проаналізувавши часові періоди, в який здійснювалися відеозаписи, убачається, що досить тривалий час не був зафіксований на відеозаписах, у зв`язку з чим не зрозуміло, з яких підстав поліцейські вимикали нагрудні камери.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Скотара О.М., дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки постанова Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року оскаржується лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 01.01.2021 року о 08:00 год. у м. Києві на Кільцевій дорозі, навпроти вул. Зодчих, 36, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразність мовлення, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд виходив із того, що зафіксована на відеозаписах поведінка правопорушника, яка підтверджується його особистими поясненнями до та під час складання протоколу, не спростовує ігнорування ним законної вимоги працівників поліції щодо проходження огляду, на що він повинен погодитись добровільно та беззаперечно без висунення будь-яких умов. Згода чи незгода на певні дії можуть висловлюватись не тільки вербально, але й жестами, мімікою чи іншою поведінкою, яка свідчить про згоду чи незгоду. Висловлювання про згоду пройти медичний огляд з одночасним запереченням зробити це через відсутність адвоката (обов`язкову участь якого при проведенні огляду законодавство не передбачає), свідчить про відмову ОСОБА_1 пройти огляд, з приховуванням дій, спрямованих на таку відмову, шляхом висловлювання нібито згоди на проходження огляду. Такі дії правопорушника суд першої інстанції розцінив якнамаганнями уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, а тому критично поставився до доводів ОСОБА_1 стосовно порушень його права на захист при складанні протоколу. Вказані обставини підтверджуються відомостями письмових пояснень свідків, відповідно до яких в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду в законному порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Відповідно до протоколу, інспектором поліції були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота,

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Крім цього огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в найближчому медичному закладі із обов`язковим супроводженням працівників поліції відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. П.9 розділу 2 Інструкції, зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, - визначено п.6 Розділу ІІ згаданої Інструкції.

Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038083 від 01.01.2021 року, 01.01.2021 р. о 08:00 у м. Києві на Кільцевій дорозі, навпроти вул. Зодчих, 36, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразність мовлення, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП і не за керування з ознаками сп`яніння, а за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності двох свідків, які засвідчили саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, положеннями вказаної норми не передбачено, що протокол має містити послідовність дій поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в контексті ст. 266 КУпАП, якою визначено процедуру огляду.

Отже, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання на невірне зазначення у протоколі прізвища правопорушника не впливає на суть вчиненого правопорушення, не спростовує його змісту, тим паче, що ОСОБА_1 не заперечується той факт, що протокол працівниками поліції був складний саме відносно нього. Окрім того, при складенні працівниками протоколу та, в подальшому, його підписанні ОСОБА_1 не висловив жодних заперечень щодо його оформлення в частині зазначення інформації про його особу.

Також не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження експрес-тесту на перебування у стані алкогольного сп`яніння, а лише наполягав на присутності адвоката, оскільки Інструкцією участь захисника під час огляду водія на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та безпосередньо в закладах охорони здоров`я не передбачена.

Окрім того, положення ст.ст. 256, 268, 271 КУпАП свідчать, що особа може користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таке право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюється при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, про що у ньому робиться відмітка.

Наполягання ОСОБА_1 на присутності захисника при проходженні огляду на стан сп`яніння мали на меті лише уникнення проходження огляду на стан сп`яніння в присутності працівників поліції та свідків протягом часу з чітко визначеним періодом (12 годин).

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що такі дії правопорушника направлені на уникнення правопорушником відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський в порушення встановленого законом порядку не направляв водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису, який досліджений судом апеляційної інстанції, убачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою спеціального пристрою, так і у лікаря нарколога, проте, ОСОБА_1 , як зазначено вище, ухилився від проходження будь-якого огляду, що по своїй суті є відмовою від проходження.

Не приймаються до уваги суду посилання скаржника на неналежність такого доказу як відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оскільки з вказаного запису, не зважаючи на його приривність, чітко убачається, що ОСОБА_1 як на підставу для не проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою спеціального технічного пристрою, так і у закладі охорони здоров`я посилався на відсутність адвоката при проведенні цієї процедури.

Попри те, що працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його право та порядок користування юридичною допомогою, ОСОБА_1 продовжив ухилятись від проходження огляду на стан сп`яніння, посилаючись на ті ж обставини.

Відхиляють судом також посилання скаржника на те, що судом було проігноровано клопотання про виклик свідків, оскільки матеріали справи містять лише клопотання ОСОБА_1 про виклик інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 в якості свідка, в задоволенні якого судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено.

Доводи апеляційної скарги про неналежність пояснень свідків як доказів є безпідставними, оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписавши пояснення, засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у їх присутності. Підстав ставити під сумнів пояснення свідків у суду немає, окрім того, такі докази узгоджуються з іншими доказами у справі.

Посилання скаржника на порушення працівниками поліції вимог закону України «Про Національну поліцію», які безпідставно зупинили його автомобіль, не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки вказані обставини не впливають на висновки суду щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, ні ОСОБА_1 , ні його адвокатом під час апеляційного розгляду справи наведено не було.

Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу та дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Скотара Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома