Справа №938/253/21
Провадження № 3/938/129/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.

за участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

потерпілої - ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП),

якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-

В С Т АН О В И В:

21.04.2021 року на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 цього Кодексу, розглядаються протягом доби, то суддею протягом доби розпочато судове засідання щодо розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418424 від 23.03.2021 року(а.с.1) вбачається, що 16.03.2021 року о 02.00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме: село Яблуниця Верховинського району, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурними словами та шарпанням за верхній одяг внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що з грудня 2020 року до середини березня 2021 року він проживав у своєї сестри ОСОБА_2 , оскільки йому потрібен був догляд у зв`язку з інсультом. 16.03.2021 року близько 02.00 год. він прокинувся, щоб випити лікарство, та взяв до рук ніж, щоб розділити таблетку навпіл, після чого до нього зайшла його сестра ОСОБА_2 , яка запитала, що трапилося. Він відповів, що прокинувся, щоб випити таблетку, нецензурної лексики щодо сестри не висловлював, фізичної сили не застосовував, просив справу закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що з грудня 2020 року у неї вдома проживав її брат ОСОБА_1 , за яким вона доглядала, оскільки в жовтні 2020 року у нього трапився інсульт. У подальшому 16.03.2021 року близько 2 год. вона почула, що її брат ОСОБА_1 у своїй кімнаті включив світло, після чого зайшла до нього та спиталась його, чого ти не спиш. Брат ОСОБА_3 відповів, що чекає на неї, у руках у нього був ніж. Потерпіла забрала в брата ОСОБА_4 ніж і сказала, щоб він спав. Коли вона в нього забирала ніж, то брат вкусив її за руку, говорив їй, що спати не буде, що він хоче, то буде робити. Заяву на брата написала дільничному 23.03.2021 року

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Оскільки брат ОСОБА_3 захворів на інсульт, то сестра ОСОБА_6 забрала його до себе, щоб доглядати. Сестра ОСОБА_6 розказувала їй про конфлікт, який трапився між нею та братом 16.03.2021 року близько 2 год. Зокрема, вона розказувала свідкові, що вночі побачила світло в кімнаті, де спав брат ОСОБА_3 , зайшла до нього, спитала чого він не спить, у руках у нього був ніж. На запитання свідка, що брат робив їй цим ножем, то сестра ОСОБА_7 відповіла, що нічого не робив, ножем до неї не скакав, вона забрала в нього цей ніж, вдарила його в обличчя та пішла до себе в кімнату спати. Вже 5-ть тижнів брат ОСОБА_3 живе не в сестри ОСОБА_6 , а у свідка, між ними за цей період не виникало жодного разу будь-яких конфліктів. Брат немічний, бо він перехворів на інсульт, йому важко пересуватися.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 ,дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до такого висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу ст. 1 ЗУ «Про попередження насильства в сім`ї»,насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №418424 від 23.03.2021 було складено за фактом, який мав місце 16.03.2021 року на підставі заяви ОСОБА_2 від 23.03.2021 року, адресованої начальнику Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області (а.с. 4), в якій зазначалось про вчинення її братом ОСОБА_8 відносно неї домашнього насильства. Також у цій заяві зазначено, що вона відмовляється від написання заяви про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки тілесні ушкодження у неї незначні (а.с.4). Як зазначила потерпіла в судовому засіданні, вона 16.03.2021 року вночі не телефонувала до поліції з приводу неправомірних дій її брата ОСОБА_4 , а дійсно написала заяву дільничному інспектору аж 23.03.2021 року, бо хотіла брата провчити.

Також у матеріалах справи міститься терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №226023 від 23.03.2021 року (а.с.2), відповідно до якого ОСОБА_1 , який вчинив 16.03.2021 року домашнє насильство стосовоно своєї сестри ОСОБА_2 , забороняється в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на 3 доби з 09:00 год. 23.03.2021 року до 09:00 год. 26.03.2021 року.

Суддя звертає увагу на терміновий заборонний припис відносно кривдника ОСОБА_1 (а.с. 2), з якого вбачається, що у зв`язку зі скоєнням ним 16.03.2021 року домашнього насильства відносно своєї сестри ОСОБА_2 йому заборонено в будь-який час контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби з 09.00 год. 23.03.2021 року по 09.00 год.26.03.2021 року.

Відповідно до п. 16 ст. 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Таким чином, терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_1 (а.с. 2) винесено через 7 днів з часу конфлікту між ним та його сестрою, тобто з порушенням вимог Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 не вказувала на те, що 16.03.2021 року її брат ОСОБА_3 до неї висловлювався нецензурними словами, шарпав за верхній одяг.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 долучив довідку лікаря ОСОБА_9 від 06.05.2021 року (а.с. 18), з якої вбачається, що він не може самостійно пересуватися.

Таким чином, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 , які ними дані в суді, спростовується факт вчинення 16.03.2021 року ним відносно своєї сестри ОСОБА_6 домашнього насильства, яке полягало у висловлюванні нецензурними словами та шарпанні за одяг.

Крім того, факт звернення потерпілої ОСОБА_2 до поліції саме 23.03.2021 року з приводу даного факту, що мав місце 16.03.2021 року, а не відразу після цієї події, породжує сумніви щодо його достовірності.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв протии Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 254, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Чекан Н.М