Справа№ 953/4505/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського регіонального управління поліції №1 ГУНП в Харківській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої ФОП ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 067709 від 20.02.2021 року вбачається, що 20.02.2021 близько 14:50 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство відносно колишнього чоловіка ОСОБА_3 , тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме: кидалась у бійку, виганяла з квартири, ображала, висловлювалась нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, внаслідок чого заподіяна шкода психологічному та фізичному здоров`ю останнього, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.
Підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності повідомила, що не згодна з протоколом про адміністративне правопорушення. Через канцелярію суду надала письмові заперечення, в яких зазначила, що до матеріалів справи не надано жодного доказу щодо вчинення нею дії чи якоїсь події, які можна було визнати насильством. Вказала, що саме вона 20.02.2021 року за №102 повідомила про домашнє насильство відносно неї з боку ОСОБА_4 . Всі пояснення надані колишнім чоловіком є надуманими й направлені на те, щоб усунути її від користування їх сумісною квартирою. Також вказала, що невідомо, чому протокол складений відносно неї, оскільки саме вона повідомила про події. Під час перебування в квартирі поліцейські не зафіксували будь-яких фактів та наслідків фізичного та психологічного насильства відносно ОСОБА_3 . Тому факти, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення є видумкою самих поліцейських. Вказала, що ОСОБА_3 вже декілька років знущається з неї, вигнав їх з дитиною з житла, не надає можливості користуватися квартирою та вона вимушена жити в матері. Опис правопорушення, інформація в протоколі не відповідає дійсності, вона не висловлювалась нецензурною лайкою й тим паче не погрожувала фізичною розправою. Про те, що її дії не мали ознак насильства свідчить й надана до суду форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20.02.2021 року, з якої вбачається, що рівень небезпеки низький.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення домашнього насильства в сім`ї.
Також, суд оцінює критично долучені до матеріалів справи відеозаписи із мобільних пристроїв, оскільки вони не несуть у собі інформації щодо дати та часу такої події, а також не можуть слугувати доказом при доведенні вини особи у вчиненні домашнього насильства, з огляду на вимоги належності та допустимості доказів.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі правової позиції висловленій Конституційним судом України у рішенні №12 від 20.11.2011, Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Тому протоколи складені з грубим порушення прав людини є недопустимим доказом та не може бути використаний як доказ винуватості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Суддя- Я.В. Губська