Справа №: 343/493/21
Провадження №: 3/0343/192/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді - Андрусіва І.М.,

секретарів судового засідання - Димид О.З., Оленяк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Свинтицького І.К.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

15 березня 2021 року о 20.56 год в смт. Вигода по вул. Д.Галицького ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою алкотестера "Драгер 6820" у присутногсті двої свідків. Проба №1974 позитивна - 1.47‰.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що транспортним засобом не керував. В той вечір автомобілем керував його друг ОСОБА_2 . Однак, коли вони побачили працівників поліції, то ОСОБА_2 згадав, що забув посвідчення водія дома і ОСОБА_1 пересів за кермо, коли автомобіль вже був зупинений працівниками поліції. На його переконання він не був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав алкоголь декілька годин перед тим. На підтвердження своїх слів просив долучити СD диск із записом вітворення події адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 надав пояснення, в яких зазначив, що приїхавши на стоянку в смт. Вигода він сів за кермо автомобіля та їздив по колу. Побачивши автомобіль поліції вони з ОСОБА_1 помінялись місцями. ОСОБА_1 пересів за кермо, оскільки випивав алкогольні напої давніше.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона була запрошена працівниками поліції при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат був позитивний. Після чого, поліцейський роз`яснив водію права та склав протокол в його присутності.

Свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що в той вечір автомобілем керував ОСОБА_2 , однак коли вони побачили працівників поліції, то ОСОБА_1 з ОСОБА_2 помінялись місцями і ОСОБА_1 сів за кермо.

Поліцейський ОСОБА_5 будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що перебуваючи в добовому наряді побачив у смт. Вигода, як автомобіль рухався по колу. Підійшовши до водія транспортного засобу від нього був відчутний різкий запах алкоголю. Водій погодився на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, результат був позитивний, жодних заперечень про те, що він не керував автомобілем не висловлював, з результатом огляду був згідний.

Свідок ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458025 від 15.03.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення. Протокол складений у присутності двох свідків. Від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с. 1);

- даними тесту на вживання алкоголю ОСОБА_1 проведеного за допомогою алкотестера газоаналізатора "Драгер-6820", згідно якого результат 15.03.2021 о 21.08 год становив 1,47‰ (а.с. 2);

- даними акта огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, тремтіння рук. Результат огляду - проба №1974 позитивна - 1,47‰. Огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків (а.с. 3);

- даними пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від 15.03.2021, які були запрошені в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В їхній присутності ОСОБА_1 погодився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер "Драгер 6820". Результат тесту показав - 1,47‰. ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився проїхати в медичний заклад Долинської ЦРЛ. (а.с. 4-5);

- даними направлення з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП Долинську ЦРЛ у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, тремтіння рук. Проїхати в заклад охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився (а.с.6);

- даними оптичного диску з відеозаписом відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 15.03.2021 на якому видно, як патрульний автомобіль поліції прямує по смт. Вигода. На вул. Д.Галицького за залізничним переїздом по правій стороні видно автомобіль, який їздить по кругу. Працівники поліції підійшовши до вказаного автомоблія почали розмовляти з водієм. На відеозаписі чітко видно, що за кермом транспортного засобу перебуває ОСОБА_1 . На вимогу працівників поліції та в присутності двох свідків ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер 6820», трубку якого самостійно розпаковував та тримав у руці під час його продуття. Результат огляду зафіксовано на відеозаписі - 1,47‰, який оголошено та продемонстровано як свідкам, так і ОСОБА_1 . Будь - яких заперечень ОСОБА_1 не заявляв (а.с. 11).

Як визначено в п 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 15.03.2021 о 20.56 год в смт. Вигода по вул. Д.Галицького керував автомобілем марки "Сітроєн" д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дійсність вказаних обставин підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, відповідно відсутні будь - які сумніви у їх істинності та достовірності.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку із виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, тремтіння рук.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції на час складання протоколу.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а тільки пересів за кермо коли автомобіль вже був зупинений працівниками поліції спростовується долученим до справи відеозаписом (а.с. 11), де чітко видно, як автомобіль здійснює рух по колу та за кермом транспортного засобу перебуває саме ОСОБА_1 .

З системного аналізу діючого законодавства встановлено, що керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, рушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Оскільки двигун транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 був увімкнений, транспортний засіб здійснював рух, що прямо зафіксовано на відеозапису, то поза всяким розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

У п. 2.9 «а» ПДР України чітко зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що встановлений ст. 266 КУпАП порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно в добровільному порядку та щодо особи, яка керувала транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що твердження ОСОБА_1 в частині того, що він не керував транспортним засобом є безпідставне, оскільки огляду на стан сп`яніння, згідно п. 2 Розділу І Інструкції, підлягають виключно водії транспортних засобів. Жодних заперечень того, що він не являвся в той момент водієм транспортного засобу ОСОБА_1 не висловлював.

Крім того, сам факт згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», у сукупності з оглянутим відеозаписом, свідчать про те, що останній фактично визнає, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Долучений в судовому засіданні до матеріалів справи ОСОБА_1 диск з відеозаписами (а.с. 23 ), який на його думку підтверджує те, що він 15.03.2021 не керував автомобілем, а тільки пересів за кермо після того, як побачив працівників поліції, суд відхиляє. Дані відеозаписи не є належними доказами тих обставин на які посилається ОСОБА_1 .

Показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суд не бере до уваги, вважає їх сумнівними та такими, що суперечать матеріалам справи. Оскільки, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не містяться будь - яких заперечень чи пояснень з приводу того, що 15.03.2021 ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебував ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Разом з тим, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд керується положеннями, закріпленими ч. 1 ст. 58 Конституції України, згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231- IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021, санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП викладено в такій редакції: «тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

З огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 15.03.2021, тобто до внесення змін до ст. 130 КУпАП згідно із Законом України №1231- IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021, суд вважає за можливе застосувати відносно нього адміністративне стягнення в межах санкції статті в редакції закону про адміністративну відповідальність, який діяв на час вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету-22030106) - 454 грн судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Суддя: І.М.Андрусів