КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Київ

Справа №369/1367/21

Апеляційне провадження №33/824/2066/2021

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2021 року за матеріалами, які надійшли з Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 476681 та ДПР18 № 476682 від 22 січня 2021 року) та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454,00 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги пп. «а» п. 2.9, п. 12.1, п. 13.1 ПДР, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідно.

Не погодилась із вказаною постановою ОСОБА_1 , в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, нею подана апеляційна скарга, в якій вона вказує на те, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права КУпАП. Зазначає, що освідування її на стан алкогольного сп`яніння було проведено із значним порушенням нормативних актів, а саме на відеозаписі наданому працівниками поліції до суду, не зафіксовано сам факт фіксації наявності стану алкогольного сп`яніння, а на відео зафіксовано лише результат тестування, а саме 2.32 проміле етилового спирт, але факт фіксації у видихнутому нею повітрі у прилад, що фіксував би наявність етилового спирту відсутній. Також вказує, що на роздруківці приладу «Драгер» її підпис, як особи, яку тестували, відсутній.

Зазначає, що вона не була згодна із результатами тесту, та неодноразово повідомляла працівникам поліції, що має бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі, але в супереч ч.3 ст. 266 КУпАП працівниками поліції їй було відмовлено в проведені огляду на стан алкогольного сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі. Також працівниками поліції при складенні протоколу було грубо порушено її права, а саме не було повідомлено про її права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що передбачені ст. 268 КУпАП.

Вказує, що вона одразу після ДТП самостійно звернулась до медичної установи ЦРП Шевченківського району м. Києва з приводу забору та дослідження аналізу крові на предмет вмісту в крові спирту та отримала відповідну довідку про відсутність етилового спирту в крові. Вважає, що суд неправомірно відхилив клопотання її адвоката про витребування доказів з ЦРП Шевченківського району м. Києва з приводу проведення забору та аналізу крові на вміст етилового спирту, посилаючись на його недоцільність, так як вона не знала перелік спеціалізованих закладів, де можливо вчиняти вищезазначені дії.

Враховуючи наведене, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Гудзима О.В. в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2.9а Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3,5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Відповідно до п. 6 ч. 2 Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 3,4 ч.3 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, а саме згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22 січня 2021 року серії ДПР 18 №476681, 22 січня 2021 року о 18:20 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, стала учасником ДТП. Своїми діями порушила п. 2.9 а ПДР України.

Водій ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння на місці у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою пристрою «Drager Alcotest 6820» прилад №ARBL - 0163, за результатами якого станом на 19:28 год 22 січня 2021 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 2.32 проміле етилового спирту.

Даний факт підтверджується наявними в протоколі ДПР18 № 476681 від 22 січня 2021 року підписами свідків в присутності яких відбувався огляд водія, підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роздруківкою з технічного пристрою «Drager», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 погодилась з результатами огляду та поставила свій підпис, а також відеозаписом відзнятим при проведенні огляду працівниками поліції.

З роздруківки технічного пристрою «Drager Alcotest 6820» (прилад № ARLН-0163, принтер № ARLJ.0580) вбачається, що прилад пройшов повірку 24 липня 2020 року, тому на момент проведення огляду був придатним для його використання.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи наявні достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими, що підтверджують факт перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та керування у такому стані транспортним засобом, а також вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди.

Під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено факту порушення працівниками поліції вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Міністерством внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, які б вплинули на обсяг винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Відтак доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку огляду, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Так, згідно з п.6, п.7 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводиться лише у разі, якщо водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі його незгоди з результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №476681 від 22 січня 2021 року ОСОБА_1 поставила свій підпис та незгоди з тим, що написано в протоколі не виявила. Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погодилась з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного за допомогою пристрою «Drager Alcotest 6820» прилад № ARLН-0163 та поставила свій підпис.

Доказів того, що остання не погоджувалась саме з результатами проведеного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 не представлено, а також такі відсутні в матеріалах справи.

З огляду на наведене, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було безпідставно відмовлено їй пройти огляд в медичному закладі, оскільки вона погодилась з результатами проведеного огляду за допомогою пристрою «Drager Alcotest 6820» прилад № ARLН-0163 на місці, а тому потреба в проходженні огляду в медичному закладі була відсутня.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку про відсутність в її крові етилового спирту видану ЦРП Шевченківського району м. Києва та неправомірно відхилив клопотання її адвоката про витребування доказів із вказаної поліклініки, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з такого.

Огляд ОСОБА_1 на вміст в її крові етилового спирту було проведено ЦРП Шевченківського району м. Києва в порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. З наданої довідки не вбачається за можливе встановити точного часу проведення огляду, який повинен бути проведений не пізніше двох годин після виявлення у особи стану сп`яніння. Крім того, огляд проведено в закладі охорони здоров`я, який згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 травня 2019 року № 563 «Про оптимізацію організації проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в м. Києві» не належить до переліку закладів, який має право проводити відповідні огляди та встановлювати наявність чи відсутність стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в м. Києві.

Необґрунтованими також є твердження скаржника про те, що працівники поліції порушили вимоги щодо безперервності здійснення запису за допомогою нагрудних відеокамер, оскільки вказане не впливає на відповідальність ОСОБА_1 , та остання дії працівників поліції не оскаржувала.

З огляду на наведене, доводи ОСОБА_1 про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спростовуються наявними матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не оскаржується, в цій частині ОСОБА_1 свою вину визнає. Тому апеляційним судом постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не переглядається.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь її вини та майновий стан, та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП та санкції ст.124 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.