Дата документу 30.04.2021
ЄУ № 942/488/21
Провадження №3/942/150/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Чалого А.В., за участю секретаря судових засідань Войтенко О.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Матвєєвої Т.С.,розглянувши матеріал, який надійшов з відділу поліції № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Гаївка Одеської області, громадянки України, яка є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснено її права відповідно до ст.268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 331934 від 27.03.2021 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зі змісту якого вбачається, що 27.03.2021 о 10 год. 49 хв. в приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , остання перебувала без одягнених гумових рукавичок, та в даному приміщенні не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра, чим порушила вимоги п. 14 п. 1, 3 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, вказаними діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала.

Захисник адвокат Матвєєва Т.С. в судовому засіданні просила закрити справу відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Посилалась на те, що зазначені в протоколі норми постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, не відповідають складу правопорушення, до протоколу не додано жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, суд приходить до такого.

Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 331934 від 27.03.2021 ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 27.03.2021 о 10 год. 49 хв. в приміщенні магазину вона перебувала без одягнених гумових рукавичок, та в даному приміщенні не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра, чим порушила вимоги п. 14 п. 1, 3 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236.

Згідно з ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

При цьому суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується особі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 14 п. 1, 3 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236. Однак зазначені норми постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 не відповідають складу адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 . Так, п. 1 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 (в редакції, чинній на дату вчинення правопорушення) установлено з 19.12.2020 до 30.04.2021 карантин на території України; п. 3 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, який містить 20 підпунктів (в редакції, чинній на дату вчинення правопорушення) встановлено обмеження, що діють на «жовтому» рівні епідемічної небезпеки; п. 14 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 (в редакції, чинній на дату вчинення правопорушення) регулює положення щодо самоізоляції.

Згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, при оформленні матеріалів даної справи, працівником поліції не встановлено свідків, які були відвідувачами магазину, у них не відібрано пояснення, не долучено фото чи відеоматеріалів, які б підтверджували саму подію правопорушення.

Відтак, будь-яких доказів порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, працівники поліції до матеріалів справи не долучили.

Суд відноситься критично до наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 , оскільки вона надала свої пояснення в суді, вину не визнала, а письмові пояснення від 27.03.2021 складені з її слів не нею особисто.

Таким чином в судовому засіданні не встановлено доказів того, що ОСОБА_1 вчинила порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17).

Відповідно до ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Правові системи містять доктрини, які допомагають судам уникнути несправедливості, яка могла б виникнути, якщо б правові норми застосовувалися суворо в кожному випадку, незалежно від того, наскільки незвичними є обставини.

Такою доктриною у правовій системі України і є практика ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Суд не може за умови наявності певної неповноти чи суперечностей, взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, оскільки зазначене становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (рішення у справі «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 1, 8, 9, ч. 1 ст. 44-3, 245, 247, 251, 276-279, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Чалий