Справа № 565/390/21
Провадження № 3/565/456/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Зейкан І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли від відділення №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

- за ч.2 ст.122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438777 від 27 лютого 2021 року встановлено, що 27 лютого 2021 року о 21 год. 25 хв. ОСОБА_2 по вул. Шевченка в с.Довговоля, Володимирецького району Рівненської області керувала транспортним засобом марки «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» номерний знак НОМЕР_1 не виконала законну вимогу про зупинку, яка надавалась проблисковими маячками синього та червоного кольору та спецсигналом.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, хоча була завчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, через свого захисника Печончика О.В. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала, суд постановив про розгляд справи за її відсутності.

Захисник ОСОБА_2 - Печончик О.В. в судовому засіданні просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122-2 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Пояснив, що її довірительку ніхто не зупиняв і до суду не подано будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Заслухавши захисника Печончика О.В., дослідивши та проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Враховуючи те, що трьохмісячний строк для накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, спливає 27 травня 2021 року, тому суд вважає за необхідне не відкладати розгляд справи на іншу дату, а розглянути справу щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.122-2 КУпАП в межах трьохмісячного строку.

Частинами 1,2 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під час розгляду справи судом не здобуто належних та допустимих доказів, доказів про те, що ОСОБА_2 не виконала законну вимогу про зупинку, яка надавалась їй проблисковими маячками синього та червоного кольору та спец сигналом.

Єдиним доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_2 є протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 438777. Протокол не містить записів про свідків чи потерпілих у справі, а також записів про те, що до протоколу додаються інші докази. Проте, сам протокол про адміністративне правопорушення не є документом, який фіксує безпосередньо подію адміністративного правопорушення, а є наслідком аналізу уповноваженою особою зібраних доказів щодо події, яка відбулась. Оскільки за змістом ч.1 ст. 254 та ст. 258 КУпАП складається після факту вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, зі змісту протоколу випливає, що ОСОБА_2 порушила п. 2.4 ПДР України. Зокрема, не виконала вимогу поліцейського про зупинку. В той же час, у цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122-2 КУпАП. Диспозиція цієї норми передбачає відповідальність невиконання вимог про зупинку транспортного засобу, які подавались уповноваженими посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечують реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. У той же час у формулюванні обвинувачення ОСОБА_2 не зазначено вимоги якого суб`єкта (поліцейського чи уповноваженої посадової особи) не виконала остання. Тому з урахуванням викладеного та пояснень захисника, зазначений протокол про адміністративне правопорушення викликає сумнів у його достовірності. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З урахувавнням викладеного суд не може покласти в основу обвинувачення ОСОБА_2 вище вказаний протокол про адміністративне правопопрушення.

Також суд враховує, що у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Проте, доказів не виконання законної вимоги про зупинку, як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-2 КУпАП, до суду не подано. Отже, в суді не доведено доказами наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122-2 КУпАП. За змістом ч.1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.122-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у її діях складу та події правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись статтями ст.ст.ч.2 122-2, 221, 247, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 через відсутність в її діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122-2 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя І.Ю.Зейкан