ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/679/21 Справа № 205/2648/20 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Колбасенка О.О. на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.,

за участю:

захисника особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2020 року водій ОСОБА_1 08 березня 2020 року о 02:20 год. у м. Дніпро на вул. Запорізьке шосе в районі будинку №16 керував автомобілем «ВАЗ 21063» н/з НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, який було встановлено у КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, висновок №1149 від 22 березня 2020 року. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 03 квітня 2020 року о 09:51 год. у м. Дніпро на вул. Київській в районі будинку №30 керував автомобілем «ВАЗ 21063» н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість шкіри обличчя, поведінка не відповідає обстановці та на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про слухання справи, у зв`язку з чим він був фактично позбавлений права на захист, копію постанови захисник отримав 15 березня 2021 року. Звертає увагу на карантинні обмежувальні заходи, що діяли на час розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що протокол серії БД №353914 було складено майже через місяць після вчинення правопорушення, а при розгляді протоколу серії БД №057992 не було взято до уваги безпідставність зупинки транспортного засобу. Звертає увагу, що в час, зазначений у протоколі серії БД №057992 як час вчинення ним правопорушення, він знаходився у приміщенні УПП в Дніпропетровській області, що підтверджується повідомленням про запрошення до патрульної поліції. Зазначає, що рапорт поліцейського не є належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , а письмові пояснення свідків не можуть братись до уваги судом, оскільки останні не були допитані безпосередньо судом у судовому засіданні. Вказує, що з матеріалів справи неможливо встановити ознаки якого сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 . Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній акт огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння та направлення на такий огляд. Зазначає, що відеозапис з бодікамери поліцейського не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки він не є безперервним та постійно переривається. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було повідомлено про проведення зйомки на боді камеру.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника Колбасенка О.О., вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 13 травня 2020 року за відсутності учасників справи. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови захисником Колбасенко О.О. було отримано лише 15 березня 2021 року, апеляційна скарга ним подана до суду першої інстанції 02 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови захисником було отримано лише 15 березня 2021 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи судом було розглянуто матеріали за двома протоколами про адміністративне правопорушення: за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 353914 від 03 квітня 2021 року та за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 057992 від 03 квітня 2021 року.

Так, за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 057992 від 03 квітня 2021 року ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку на вимогу працівників поліції.

Разом з тим, викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №057992 від 03 квітня 2021 року, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

З відеозапису з бодікамери поліцейського та письмових пояснень свідків неможливо встановити ознаки якого саме сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 та від проходження якого саме огляду відмовився останній, оскільки відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд за допомогою Драгера та у лікаря нарколога у медичному закладі, а відповідно до Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою Драгера не передбачено.

Крім того, ст. 35 Закону України Про Національну поліцію передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять як факту зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21063», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , так і передбачені законом підстави зупинки цього транспортного засобу, на що обгрунтовано наголошував в апеляційній скарзі захисник.

Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.

Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №057992 від 03 квітня 2021 року), а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Разом з тим, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№353914 від 03 квітня 2021 року ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом серії ДПР18№ 353914 від 03 квітня 2021 року), підтверджена сукупністю зібраних та досліджених доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 08 березня 2020 року перебував у стані наркотичного сп`яніння, а також іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Посилання захисникана незаконну зупинку працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки відповідно до рапорту працівників поліції підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було порушення останнім вимог ПДР України, а саме п. 31.4.7е ПДР України, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію є підставою для зупинки транспортного засобу.

Твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353914 складено не в день вчинення правопорушення, не є підставою для визнання протоколу недійсним з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 7, 8, 15, 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Як встановлено з матеріалів справи на підставі отриманих лабораторних досліджень 08 березня 2020 року було складено акт медичного огляду №1149, на підставі нього 22 березня 2020 року видано медичний висновок, 26 березня 2020 року працівником поліції ДПП УПП в Дніпропетровській області було направлено запрошення для складання протоколу та 03 квітня 2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353914 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вищевказаними пунктами не встановлено обов`язок складення медичного висновку та протоколу про адміністративне правопорушення в день направлення особи на огляд, а зазначено, що медичний висновок складається в будь-якому випадку незалежно від результатів лабораторних досліджень та встановлення наявності чи відсутності сп`яніння, разом з цим проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим, а відповідно до вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складається, зокрема, у разі керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, який встановлено в порядку, передбаченому законом, тобто після отримання медичного висновку про встановлення факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 353914. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Однак, вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, яке необхідно накласти на ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №353914, ст. 38 КУпАП діяла в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» № 114-IX від 19 вересня 2019 року (далі Закон № 114-IX), відповідно до частини другої якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Згідно з прийнятими змінами Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 06 лютого 2021 року (далі Закон № 1231-IX) ст. 38 КУпАП доповнено частиною шостою у наступній редакції: «Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення».

Таким чином, Закон № 1231-IX фактично збільшив строки накладення адміністративного стягнення на період розгляду відповідних справ судом, що є погіршенням правового становища осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Прийняті зміни до ст. 38 КУпАП не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а тому в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП не поширюються на правопорушення, вчинені до прийняття відповідних змін.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, датою вчинення адміністративного правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №353914, є 08 березня 2020 року та на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції час, який сплинув з дня вчинення правопорушення до винесення судового рішення судом апеляційної інстанції, становить більше 1 року 1 місяця.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ст. 38 КУпАП (в редакції Закону № 114-IX) строки накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, справа стосовно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №353914 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №057992 підлягає закриттю за відсутністю в дях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №353914 підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи та прийняття постанови про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Колбасенку О.О. строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Колбасенка О.О. задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (за подією від 08 березня 2020 року), та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (в редакції Закону № 114-IX).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за подією від 03 квітня 2020 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот