Справа № 183/2797/21
№ 3/183/1313/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Божківське Полтавського району Полтавської області, громадянина України, працюючого оператором з дослідження свердловин у філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

22 квітня 2021 року о 07 годині 20 хвилин на автодорозі Т-04-12 в напрямку м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Laguna», н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, нечітка мова, хитка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на нагрудну боді камеру, чим порушив вимови п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав частково та пояснив, що на момент зупинення автомобіля поліцейськими він не був водієм, а лише сидів за кермом під час буксирування автомобіля. У нього дійсно були ознаки сп`яніння, оскільки незадовго до цього він вживав алкогольні напої, тому, що був пасажиром вказаного автомобіля і за кермо не збирався сідати. Однак через те, що автомобіль зламався, а водій залишив автомобіль, він вимушений був сісти за кермо, щоб відбуксирувати автомобіль. Під час розмови поліцейські запідозрили в нього ознаки алкогольного сп`яніння, а тому доставили в відділення поліції, де і склали протокол про адміністративне правопорушення. Доповнив, що дійсно він відмовився продувати прилад «Драгер», оскільки не довіряє його результатам, а в медичний заклад його не повезли.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: пояснень самого ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні; протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; відтвореного в судовому засіданні відеозапису, на якому зафіксовано, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній не заперечував факту вживання алкогольних напоїв; рапорту інспектора СРПП капітана поліції Стрибки Т.О., відповідно до якого 22.04.2021 року о 07.20 годині під час патрулювання території було зупинено автомобіль «Renault Laguna», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в ході спілкування в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, за вчинення вказаного правопорушення на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження того, що вказані вимоги ОСОБА_1 як водієм були порушені останній відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був водієм автомобіля та фактично не керував транспортним засобом, а лише перебував за кермом під час буксирування автомобіля, суд оцінює критично, оскільки відповідно до Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Буксирування механічного транспортного засобу на жорсткому або гнучкому зчепленні повинно здійснюватися лише за умови, що за кермом буксированого транспортного засобу перебуває водій (крім випадків, коли конструкція жорсткого зчеплення забезпечує буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує, незалежно від величини поворотів). Тому вищевказані доводи ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах Правил дорожнього руху та повністю ними спростовуються, оскільки ОСОБА_2 в момент буксирування перебував за кермом автомобіля «Renault Laguna», н/з НОМЕР_2 , як водій, керував ним безпосередньо та повинен був виконувати вимоги Правил дорожнього руху.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_3 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривні 00 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий