Справа № 210/2095/21
Провадження № 3/210/957/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"28" квітня 2021 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н. А., розглянула матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 вважаю, що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним, тому необхідно об`єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за № 210/2095/21, провадження № 3/210/957/21 за ч.2 ст. 130 КУпАП та за № 210/2099/21, провадження № 3/210/958/21 за ч. 3 ст. 126 КУпАП та присвоїти єдиний номер справи - № 210/2095/21, провадження № 3/210/957/21.

Так, 15.04.2021 року о 01 годині 40 хвилин, в м. Кривому Розі, Металургійному районі, по вул..Залізнична, біля буд. 30 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, звужені, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 15.04.2021 року о 01 годині 40 хвилин, в м. Кривому Розі, Металургійному районі, по вул..Залізнична, біля буд. 30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Покровського ВДВС № 34545918 від 07.10.2019 р.

Адміністративне правопорушення полягало в порушенні п.2.1а ПДР України, яке кваліфіковане за частиною 3 ст.126 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, на підставі ст. 268, 277-2 КУпАП, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 власним підписом засвідчив той факт, що з часом та місцем розгляду справи ознайомлений.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про розгляд справи за відсутністю чи відкладення розгляду справи не надано, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а тому вважає за можливим проводити розгляд справи без його участі.

Враховуючи стислі строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, а також те, що явка в судове засідання ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які кожен окремо засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку повного огляду на стан сп`яніння, а так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу та своїми правами та обов`язками;

- рапортом поліцейського від 15.04.2021 року, з якого встановлено, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб ВАЗ21063, водій ОСОБА_1 , в ході розгляду справи, у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння;

- відеозаписам з нагрудного реєстратора, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у присутності свідків, а так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу та правами й обов"язками;

- відомостями адмінпрактики, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.03.2021 року за ч.1 ст.130 КУпАП;

- постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчою служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у ВП №54676066 від 07.10.2019 року, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів в повному обсязі.

- постановою у справі про адміністративне правопорушення , зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4069597 від 15.04.2021 р., відносно ОСОБА_1 , згідно з якою водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1 ПДР України - керування транспортн6им засобом особою, позбавленою права керування ТЗ.

В матеріалах справи також міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ КПНД ДОР, однак даних щодо самостійного проходження такого огляду водієм до суду не надано.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 2 ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.130 ч.2 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Так, відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунктом 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 3 ст.126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як встановлено з довідки автоматизованої інформаційної системи, гр.. ОСОБА_1 27.02.2021 року позбавлений права керування транспортними засобами постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2021 р. за ч. 1 ст.130 КУпАП( а.с.7).

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч. 3, 130 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - ч. 2 ст. 130 КУпАП у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Щодо питання вилучення транспортного засобу суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП (80731-10). Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Суд не знаходить підстав для оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - за № 210/2095/21, провадження № 3/210/957/21 за ч.2 ст. 130 КУпАП та за № 210/2099/21, провадження № 3/210/958/21 за ч. 3 ст. 126 КУпАП та присвоїти єдиний номер справи - № 210/2095/21, провадження № 3/210/957/21.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень (тридцять чотири тисячі гривень), з позбавленням права керування усіма видами транспортного засобу терміном на 3 (три) років, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко