ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3393/21Головуючий у 1-й інстанції Грицай К.М.
Провадження № 33/817/241/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.44-3КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Алексенка С.Л.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Алексенко С.Л. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Як визнав суд, 18.02.2020 року близько 21 год. 40 хв., ОСОБА_1 перебував по вул. Микулинецькій, 74 в м. Тернопіль без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив вимоги пп.2 п.2 Постанови КМУ№ 1236 від 09.12.2020 року.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Алексенко С.Л. вважає постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року незаконною, необґрунтованою, висновки якої не відповідають фактичним обставинам справи

Свої доводи мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №223421 взагалі не складався в присутності ОСОБА_1 , йому для ознайомлення та підписання наданий не був, сторонніх осіб, які зазначені в протоколі як поняті, також не було. Вказує, що зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 ознайомився лише 01.04.2021 року, про що є відмітка в матеріалах справи. Також, апелянт не погоджується з висновком суду про визнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненні правопорушення, що не відповідає дійсності.

Зазначає, що у протокол серії ВАБ №223421 від 18.02.2021 року відсутні записи про долученні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.

Відповідно, на думку апелянта в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, так як його вину не доведена належними та допустимими доказами.

Також вказує, що на сьогоднішній день є безробітним та немає постійного доходу, а накладення на нього значного адміністративного штрафу за фактично недоведене та незначне правопорушення, може суттєво погіршити його майновий стан.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2021 року, оскільки повний текст постанови ОСОБА_1 отримав лише 24 березня 2021 року, згідно заяви про видачу копії постанови, яку подав до суду 22 березня 2021 року.

Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Алексенко С.Л., який підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, а за умови, якщо суд дійде висновку про доведність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувати до нього ст.22 КУпАП; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів провадження, копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року ОСОБА_1 отримав 24 березня 2021 року і 02 квітня 2021 року його захисник подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом захисником Котика Т.Б. з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Оцінюючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а саме у порушені правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зокрема, як прямо передбачено підпунктом 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (в редакції, що була чинною на день складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 223421 від 18.02.2021 року), на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Той факт, що 18.02.2020 року близько 21 год. 40 хв., ОСОБА_1 перебував по вул. Микулинецькій, 74 в м. Тернопіль без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 223421 від 18.02.2021 року, підтверджується також відеозаписом ВО-00023 та ВО-00122 з нагрудних камер працівників поліції, який було долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того, сам ОСОБА_1 не заперечував обставин, які, відповідно до вимог законодавства стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП та своєї вини у вчиненні зазначеного правопорушення, що стверджується матеріалами відеофіксації правопорушення.

Також, ОСОБА_1 підтвердив факт вчиненого ним правопорушення безпосередньо під час надання пояснення в суді першої інстанції.

За таких обставин, суддя, який розглядав справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дослідивши зібрані по справі докази та надавши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Разом з тим, згідно з ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких вказувала на малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, однак становить низький рівень небезпеки, а також те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності і визнав свою вину, є підстави вважати, що в подальшому подібних дій вчиняти не буде.

Тому, з урахуванням характеру правопорушення, особи винного, відсутності будь-яких шкідливих наслідків від вчиненого, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання останнього та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокату Алексенку С.Л. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року..

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Алексенко С.Л. задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП скасувати.

На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.