Справа № 344/1557/21
Провадження № 33/4808/262/21
Категорія ст.124,ст.130 ч.1КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Микитюка Р.В., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Рогів Т.Р., потерпілої ОСОБА_3

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

На підставі ст.36 КУпАП визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік., а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 23 січня 2021 року о 13 год. 05 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Целевича, 34, корп.3, керуючи транспортним засобом "Jeep Cherokee" д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та транспортний засіб Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_3 , власник якого ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б та п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , 23 січня 2021 року о 16 год. 05 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Целевича, 34, корп.3, керуючи транспортним засобом "Jeep Cherokee" д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив вищевказану ДТП, перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в медичному закладі присутності лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неповним дослідженням обставин справи, без надання вірної правової оцінки відповідним обставинам та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд порушив його право на захист, оскільки в період, який було призначені судові засідання відносно нього на 01.03.2021 року та 18.03.2021 року перебував на лікуванні, у зв`язку із хворобою на COVID-19. Ним двічі надсилались клопотання про відкладення розгляду справи та долучався доказ позитивний результат тесту. Проте, з невідомих причин, суд зазначив, що від нього не надходили клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 18.03.2021 року.

При цьому апелянт зазначив, що судом не було направлено йому копію постанови, чим також було порушенням його права. Вказує на те, що оскаржувану постанову суду від 18.03.2021 року було оприлюднено тільки 22.03.2021 року, що підтверджується інформацією із ЄДРСР. Вказана інформація свідчить про те, що судом фактично не було розглянуто дану справу відносно нього саме 18.03.2021 року, а було розглянуто значно пізніше.

Звертає увагу на те, що жодного повідомлення чи смс-повідомлення суду про судове засідання призначене на 18.03.2021 року ним не було отримано. Його відсутність в судовому засіданні під час розгляду справи призвела до того, що він був позбавлений з поважних причин захистити свої права та інтереси.

ОСОБА_5 стверджує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. В медичному закладі працівниками лікарні він був повідомлений про те, що має здати сечу на аналіз. Протягом тривалого часу він намагався її здати, однак йому цього не вдалося, що працівниками поліції було розцінено як його відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є незаконним.

Звертає увагу на те, що в медичний заклад він був доставлений більше двох годин з моменту керуванням ним транспортним засобом, що є також порушенням інструкції проведення огляду.

Апелянт звертає увагу на те, що судом не дано оцінки його письмовим пояснення, які наявні в матеріалах справи, щодо дійсних обставин справи.

З відеодоказів вбачається, що лікар не пропонував йому здати інший біоматеріал для проведення аналізу крім сечі.

ОСОБА_1 вказує на те, що відсутність двох свідків, які б засвідчили факт відмови його від огляду на стан наркотичного сп`яніння, свідчить про порушення порядку огляду водія на сп`яніння, та свідчить про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено о 16.15 год. 23.01.2021 року а не у 14.04 год. як зазначено в самому протоколі, тобто через 4 години після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що час вчинення правопорушення 23 січня 2021 року о 16.05 год.

Таким чином, працівники поліції ще задовго до пред`явлення йому обвинувачення у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, знали про те, що будуть складені відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про їх упередженість щодо нього.

Викладені обставини справи апелянтом може підтвердити свідок ОСОБА_6 , про допит якого він просив у суді першої інстанції.

Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що саме він керував транспортним засобом. Схема ДТП складена за його відсутності, тому йому не відомі відомості зазначені в ній.

Таким чином, вважає, що в даній справі його вини у вчиненні правопорушень за ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП не доведено, а тому в його діях відсутні подія і склад даних правопорушень.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції заслухавши:

- особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Микитюка Р.В.,які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити;

- представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Рогів Т.Р. та потерпілої ОСОБА_3 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та просили постанову суду відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Микитюка Р.В., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Рогів Т.Р. та потерпілої ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Гурепка проти України")

При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення.

Апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведене, перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, які свідчать про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та враховує характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді.

Апеляційний суд вважає, що саме такий підхід зможе забезпечити рівновагу між інтересами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Гаврилюк Н.Є. в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується звітом про доставку йому судової повістки в електронній формі за допомогою СМС-повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважав, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів справи вбачається, що розгляд справи щодо ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП було призначено на 01.03.2021 року.

01.03.2021 року на електронну адресу суду ОСОБА_1 надіслав клопотання про відкладення розгляду справи по причині його перебування на лікуванні та долучив до клопотання результат обстеження МЦ ПП «Пріма МЕД» № RD1898-21 від 20.02.2021 року про виявлення позитивного результату 21 ПЛР діагностики (а.с.7-9).

Повторно розгляд справи було призначено на 18.03.2021 року, про що повідомлено ОСОБА_1 (а.с.10). у відповідності до долученої до матеріалів справи звіту про доставлення СМС повідомлення Івано-Франківського міського суду, ОСОБА_1 отримав смс-повідомлення 01.03.2021 року о 12 год. 44 хв. про розгляд справи призначений на 18.03.2021 року (а.с.11).

Оскільки ОСОБА_1 18.03.2021 року в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, суд прийшов до висновку, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції, розглянувши справу без його участі порушив його право на захист та не надав йому можливості належним чином організувати захист своїх інтересів, не відповідають дійсності.

За своїм значенням принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони самостійно, на власний розсуд, вільно розпоряджаються своїми матеріальними і процесуальними правами та вирішують яким чином їм діяти в кожній конкретній ситуації, не є абсолютним, тому він не може служити виправданням безпідставного здійснення процесуальних прав, не пов`язаних з метою реального захисту своїх інтересів у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що встановлення діючим законом скороченого строку щодо можливості накладення адміністративного стягнення провокує осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності на зловживання своїм правом на відкладення розгляду справи та навмисне затягування розгляду справ з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

В той же час, наявність вищевказаної норми закону свідчить про те, що законодавець вважає що вказаний строк достатній для того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності змогла належним чином реалізувати своє право на участь у судовому засіданні та організувати ефективний захист своїх інтересів у суді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Кабінет Міністрів України постановою «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. установив з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що при вирішанні питання щодо можливості розгляду справи за відсутності певних учасників судового розгляду необхідно дотримуватись розумного балансу між забезпеченням права на правосуддя та прийняттям відповідних заходів щодо убезпечення від ризику життя та здоров`я людей.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що суворість карантинних заходів в країні постійно варіюється в залежності від стану поширення короновану в країні.

Разом з тим, нездатність судової системи здійснювати правосуддя в умовах поширення на території України пандемії коронавірусу COVID-19 загрожує національній безпеці, забезпеченню правопорядку та охороні прав і законних інтересів громадян.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що необхідність застосування карантинних заходів не повинна використовуватись як підстава для навмисного затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суди першої інстанції повинні достатньо ретельно перевіряти повідомлення щодо неможливості прийняти участь у судовому засіданні у зв`язку із необхідністю застосовувати карантинні заходи, що повністю узгоджується із обов`язком учасників судового розгляду доводити реальну наявність підстав для відкладення розгляду справи.

Так, подана ОСОБА_1 довідка результат обстеження № KD1898-21, яка видана останньому 20.02.2021 року про те, що у нього було виявлено позитивний результат COVID-19 RNA (а.с.9), яку ОСОБА_1 додав до поданого ним клопотання про відкладення розгляду справи призначений на 01.03.2021 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції на підставі клопотання ОСОБА_1 та зазначеної довідки результату про виявлення у нього позитивного результату захворювання розгляд справи було відкладено на 18.03.2021 року. Апеляційний суд вважає, що вищевказані дії суду першої інстанції свідчили про те, що суд надав ОСОБА_1 достатній час для відновлення стану його здоров`я з метою забезпечення можливості його участі у судовому засіданні. Однак, в подальшому заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи призначеної на 18.03.2021 року ОСОБА_1 на адресу не надходило, матеріали справи не містять таких даних і доказів їх відправлення апелянтом не надано.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом розгляду справи в суді першої інстанції дозволили суду прийти до обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи без його участі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, яке встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, та яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення та у відповідності до ст.36 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він вважає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом, не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди та не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Однак, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 змінив свої доводи та просив скасувати рішення суду тільки в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП , оскільки свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП він повністю визнає.

Зокрема, ОСОБА_1 показав в суді апеляційної інстанції, що дійсно 23 січня 2021 року він, керуючи транспортним засобом "Jeep Cherokee" д.н.з. НОМЕР_1 , відволікся на речі, які були на задньому сидінні транспортного засобу, внаслідок чого не врахував дорожньої обстановки та вчинив зіткнення з припаркованими транспортними засобами. У зв`язку із вчиненою дорожньо-транспортною пригодою приїхали працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Вказує, що він добровільно погодився із необхідністю проходження огляду на стан наркотичному сп`яніння у медичному закладі. Однак, в медичному закладі він не зміг з фізіологічних причин здати сечу для дослідження, що безпідставно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Звертає увагу на те, що лікар медичного закладу безпідставно не взяв в нього інші біологічні зразки для дослідження, незважаючи на те, що він повністю погоджувався здати кров та слину. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичного закладі.

Апеляційний суд вважає, що показання ОСОБА_1 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідають його письмовим поясненням, які містяться в матеріалах справи.

Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 долучених до матеріалів справи від 23.01.2021 року (а.с.4), останній стверджував, що він виїжджаючи з двору по вул. Хіміків 28 і проїжджаючи двір вул. Целевича, 34, відволікшись на речі, які були на задньому сидінні :будівельне сміття, ящик впав. Він намагався поправити та відвернувся назад, і в цей час правою частиною свого автомобіля він зачепив припарковані автомобілі. В поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 власноручно написав пояснення з приводу обставин справи.

Апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 196103 23 січня 2021 року о 13 год. 05 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Целевича, 34, корп.3, керуючи транспортним засобом "Jeep Cherokee" д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та транспортний засіб Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_3 , власник якого ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б та п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області рядовим поліції Максюта А.Р., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в суді м. івано-Франківська, про що свідчить його власноручний підпис.

В протоколі зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із зазначенням їх анкетних даних.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано пояснення водіїв, план схема ДТП, відео з боді камери ВН-01213.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено що пояснення особи додається до матеріалів справи.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений під його власноручний підпис.

До матеріалів справи долучено схему ДТП від 23.01.2021 року на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням механічних пошкоджень транспортних засобів в м. Івано-Франківську, по вул. Целевича, 34, корп.3.

До матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_4 від 23.01.2021 року (а.с.3), в яких останній зазначив, що припаркував транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Целевича,34/3, на парковці. Після повернення до автомобіля побачив його пошкодження та пошкодження поряд припаркованого автомобіля «Volkswagen Touran», в які в`їхав транспортний засіб "Jeep Cherokee" д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_4 вказав про пошкодження автомобіля та про те, що пояснення ним написані власноручно.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат Рогів Т.Р. та потерпіла ОСОБА_3 вважали, що сукупність досліджених судом доказів повністю підтверджує вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби марки Volkswagen Passat та «Volkswagen Touran».

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припарковані транспортні засоби, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В той же час зі змісту доводів захисника адвоката Микитюка Р.В. та ОСОБА_1 вбачається, що вони вважають незаконним притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КупАП, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 128660 від 23.01.2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 23 січня 2021 року о 13 год. 05 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Целевича, 34, корп.3, вчинив ДТП між транспортними засобами "Jeep Cherokee" д.н.з. НОМЕР_1 , Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_3 , та Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , під час спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка що не відповідає обстановці, неприродна блідність обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в медичному закладі у присутності лікаря нарколога, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою поліцейським взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ВПП рядовим поліції Михайлюком Т.В., вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та уповноваженою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді, про що свідчить власноручний підпис правопорушника.

В графі протоколу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 власноручно написав пояснення про те, що не згідний із рішенням, від проходження експертизи не відмовлявся, не зміг здати сечу, бо не хотів в туалет, просив взяти взірець крові і слюни, але цього не було зроблено, протокол не було надано для ознайомлення, та зазначив, що окрім поліцейських та персоналу медичного закладу нікого не знаходилось.

В протоколі зазначено, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось та тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не видавався.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Так, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2), згідно якого водій ОСОБА_1 23.01.2021 року о 14 год. 15 хв. направлявся до «Прикарпатського наркологічного центру Івано-Франківської обласної ради».

Відповідно до вказаного направлення у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає дійсності, неприродна блідність обличчя, зіниці очей не реагують на світло та зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

До матеріалів справи також долучено інформаційний лист «Прикарпатського наркологічного центру Івано-Франківської обласної ради» за №54 від 26.01.2021 року про те, що згідно журналу реєстрації випадків відмов від огляду на стан сп`яніння (запис №9) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був доставлений в КНП «Прикарпатський наркологічний центр» 23.01.2021 року о 16 год. для медичного огляду на стан сп`яніння, від якого відмовився (а.с.3).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції був доставлений до медичного закладу для проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З відеозаписів вбачається, що в присутності ОСОБА_1 були складені протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 130 ч. 1 КУпАП, ознайомлено з їх змістом, про що він власноручно розписався в протоколах.

Зі змісту відеозапису вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про правові наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та про наявність в матеріалах справи довідки медичного закладу в тому, що він відмовився від проходження огляду на визначення наркотичного стану.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначення про долучення до протоколу про адміністративне правопорушення довідки, яка була складена пізніше, не може бути визнано істотним процесуальним порушенням, оскільки не свідчить про необхідність визнання доказів недопустимими.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не заперечує обставини, які вказані у медичній довідці КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» та в своїх поясненнях стверджує, що саме фізіологічна неможливість здати зразки сечі помилково була визнана лікарем як відмова від проходження огляду.

Зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у Івано-Франківському наркологічному диспансері на що останній погодився, куди він був доставлений працівниками поліції у відповідності до вимог закону, та в якому він відмовився від проходження огляду не здавши при цьому біологічний матеріал сечу.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що відсутність двох свідків, які б засвідчили факт відмови його від огляду на стан наркотичного сп`яніння, свідчить про порушення порядку огляду водія на сп`яніння, та свідчить про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться у присутності двох свідків тільки у тому випадку, коли такий огляд проводиться безпосередньо поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зі змісту доводів ОСОБА_1 вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і під час проведення медичного огляду в медичному закладі не зміг з фізіологічних причин здати сечу для дослідження, що безпідставно було розцінено як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Звертає увагу на те, що працівниками медичної установи не було у нього відібрано іншого біологічного матеріалу для проведення аналізу щодо огляду на визначення стану сп`яніння.

Перевіряючи вищевказані доводи ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Так, за своїм правовим змістом, згода водія транспортного засобу пройти відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння полягає в тому, що водій погоджується виконувати та виконує всі законні вимоги лікаря, який проводить такий огляд та які спрямовані на отримання об`єктивного висновку щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

Відмова водія виконувати вимоги лікаря, намагання самостійно контролювати порядок проведення огляду на стан сп`яніння та керувати лікарем і давати йому вказівки щодо визначення певних методів проведення обстеження, безпідставна відмова від здачі біологічних зразків та інші дії, які спрямовані на ускладнення виконання лікарем своїх обов`язків щодо огляду на стан сп`яніння свідчать про те, що водій транспортного засобу фактично відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння і не бажає проходити такий огляд добровільно.

В своїй апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що не мав можливості з фізіологічних причин здати сечу для проведення дослідження.

Апеляційний суд вважає вищевказану причину надуманою та безпідставною, оскільки зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не страждає захворюваннями які можуть ускладнити здачу сечі на дослідження. Відбір сечі на аналіз не складає особливих труднощів, оскільки стосується звичайних природних потреб будь-якої людини та визнається найбільш доступним та ефективним методом для подальшого проведення лабораторних досліджень щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння. Зокрема, відповідно до встановленого порядку відбору сечі, у тому разі, якщо особа, яку обстежують, не може забезпечити здачу необхідного об`єму сечі, вона повинна випити біля одного літру води та протягом однієї години забезпечити здачу необхідного об`єму сечі.

Апеляційний судом перевірялись вищевказані доводи ОСОБА_1 та для з`ясування обставин справи, апеляційним судом на адресу КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» було направлено запит для уточнення інформації щодо відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

На відповідний запит апеляційного суду КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» надіслав лист за №01-7/237 від 19.04.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 усно відмовився від здачі сечі на вміст наркотичних речовин під час проведення його медичного огляду для виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 23.01.2021 року лікарем ОСОБА_7 . Також зазначено, що після проведеного огляду та визначення парів алкоголю в повітрі, що видихається ОСОБА_5 йому було запропоновано здати сечу для визначення вмісту наркотичних речовин. Після випитої води в кількості двох літрів та проходження двох годин з моменту початку огляду, сечу останній не здав. Даний лист підписаний та належним чином завірений генеральним директором медичного закладу.

Апеляційний суд вважає, що сукупність вищевказаних доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння і працівники поліції безпідставно направили його на медичне обстеження.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським інспектором вказано, що у ОСОБА_1 були явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло.

Встановлення вищевказаних ознак носить суб`єктивний характер, оскільки залежить від особистого сприйняття конкретних обставин особою, яка уповноважена законом на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівник поліції самостійно встановлює наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та за своїм власним переконанням приходить до висновку про необхідність проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тільки за наявністю обставин, які передбачені ст.17 КупАП.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, відповідає матеріалам справи, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмова від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі відповідно до встановленого порядку, підтверджується сукупністю доказів, які досліджені судом.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керуючись законом і оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд поза всяким розумним сумнівом вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП

Обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчинених правопорушень, особу правопорушника.

Вказане адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції в межах строку встановленого ст. 38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, та у відповідності до ст.36 КУпАП.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв