Справа № 136/427/21
провадження №3/136/175/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, громадянина України, інвалід ІІ групи без терміново, учасник АТО, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №448738 слідує, що 09.03.2021 о 12:05 год., по вул. Героїв Майдану в м. Липовець, Вінницька обл., водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності 2-ох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому не визнав при вищевказаних фактичних обставинах. Суду пояснив, що 09.03.2021 в обідню пору він рухався по вул. Героїв Майдану в м. Липовець, Вінницька обл., автомобілем AUDI A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , в автомобілі була його дитина. При цьому був зупинений працівниками поліції, які вказали на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, що він категорично заперечив, та пояснив, що є інвалідом, учасником АТО. На місці зупинки транспортного засобу йому огляд за допомогою спеціального технічного засобу не пропонувався, жодних пояснень та підписів у нього не відбиралось, свідки не запрошувались, після чого він поїхав, тому думав, що матеріали не складались стосовно нього, отож був здивований викликом до суду.

За клопотанням особи, яка притягується до відповідальності судом витребовувались докази, а саме: відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, який здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху 09.03.2021 о 12:05 годині по вул. Героїв Майдану в м. Липовець, Вінницька обл., а саме: поліцейського СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, капрала поліції Пшець І.Ю., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448738 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Також було викликано свідків, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши усі зібрані у справі докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, дійшов висновків про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до преамбули Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі Закон № 3353-ХІІ) цей Закон визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, окрім іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 14).

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення (09.03.2021) чітко унормовано порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, а також порядок та підстави направлення такої особи для відповідного огляду у закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначена положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. (п.4 Інструкції № 1452/735)

У п. 12 Інструкції розділу ІІ, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Із письмових пояснень свідків доданих до протоколу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що вони були свідками того, що ОСОБА_1 від якого було чути спиртним відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння (мовою оригіналу, текст друкований) та наркотичного (текст дописано кульковою ручкою та не застережено).

З метою з`ясування усіх обставин справи судом було вжито заходів для виклику свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення для безпосереднього їх допиту судом за клопотанням особи яка притягується до відповідальності.

Крім цього, було задоволено клопотання ОСОБА_1 надання відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Утім на визначений судом день та час розгляду свідки не з`явились, будучи повідомленими за адресою зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, про поважність причин неявки суд не повідомили.

При цьому, суд враховує, що ознаками наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння крім запаху алкоголю з порожнини рота.

У той час як із пояснень свідків, що додані до протоколу інші ознаки як запах спиртного із ротової порожнини не встановлено.

Підпункт (d) пункту 3 статті 6 Конвенції визначає, що кожний обвинувачений має право допитати свідка, який свідчить проти нього або ж мати право на те, щоб ці свідки були допитані, а також право на виклик і допит свідків на його користь на таких самих умовах, як і для свідків, що показують проти нього (Трофимов против России (Trofimov v. Russia), пункт 33; Садак против Турции (№ 1) (Sadak and Others v. Turkey (no. 1)), пункт 67).

Можливість очної ставки обвинуваченого з важливим свідком в присутності судді є суттєвим елементом справедливого судового розгляду (Тарау против Румынии (Tarau v. Romania), пункт 74; Гравиано против Италии (Graviano v. Italy), пункт 38).

Ураховуючи те, що свідки не з"явились в судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не могла заперечити пояснення свідків в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку, суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

Крім цього, на час розгляду справи не було надано суду відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, який здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху 09.03.2021 о 12:05 годині по вул. Героїв Майдану в м. Липовець, Вінницька обл., а саме: поліцейського СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, капрала поліції Пшець І.Ю., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448738 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

У п.27 постанови Пленуму 23.12.2005 № 14, зазначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як убачається із протоколу та доданих письмових пояснень свідків дії щодо ухилення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не зафіксовано.

Також не спростовано доводи ОСОБА_1 в частині того, що було запрошено свідків взагалі.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи безтерміново, на що вказує довідка до акта огляду медико соціальною експертною комісією від 2018 року. Згідно із посвідченням серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 є учасником бойових дій. Як убачається із довідки про обставини травми від 12.08.2015 ОСОБА_1 17.02.2015 отримав мінно вибухову травму правого стегна, відкритий осколковий перелом правої стегнової кістки у середній та верхній частині під час виконання службових обов`язків в зоні проведення АТО поблизу м. Дебальцево.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено, поза розумним сумнівом, факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 130 ч.1 , 247, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун