Провадження №: 3/752/5367/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 працює - водій у ТОВ "Трансформула"
за участю ОСОБА_1 (особисто), захисника Андрусенка О.В.

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліціїнадійшов протокол про адміністративне правопорушення від 08.04.2021 серії ГП № 526516 (надалі по тексту - протокол від 08.04.2021), в якому зазначено, що 08.04.2021 о 16:50 у місті Києві по вул. Промисловій, 1 водій ОСОБА_1 керував автобусом OTOKAR, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення осіб, які не мають відповідних спеціальних перепусток, чим порушив п.п. 2.2 п. 2 протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 01.04.2021 та постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До вказаного протоколу приєднано рапорт старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у місті Києві; роздруківку чорно-білого фото на якому зображена частина транспортного засобу (автобусу).

У судовому засіданні 07.05.2021 ОСОБА_1 та його захисник клопотали про закриття провадження у справі з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення, надали для залучення до матеріалів справи письмові пояснення та численні докази, якими доводиться, що ОСОБА_1 виконував перевезення пасажирів, проте його дій не підпадають під правове регулювання постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 01.04.2021.

Уважно дослідивши наявні матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката, проаналізувавши законодавство, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд (суддя) не вбачає подію та склад адміністративного правопорушення в обставинах, за яких відносно ОСОБА_1 було складено протокол від 08.04.2021 зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП у редакції, станом на 08.04.2021 установлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Такі дії тягнуть за собою відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у редакції станом на 08.04.2021 передбачала ряд обмежувальних заходів, спрямованих на нерозповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зокрема і для суб`єктів господарювання.

Проте у протоколі від 08.04.2021 відсутнє посилання на конкретний пункт цієї постанови, що унеможливлює здійснення судом (суддею) правового аналізу описаної у ньому події в розрізі цього нормативного акта.

У той же час п.п. 2.2 п. 2 протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 01.04.2021 установлював для комунальних та приватних підприємств, які здійснюють обслуговування міських транспортних маршрутів міста Києва обов`язок забезпечити перевезення осіб, які мають відповідні спеціальні перепустки, посвідчення особи та засоби індивідуального захисту.

У ході розгляду справи з належних і допустимих доказів судом (суддею) встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований та працює на посаді водія транспортних засобів у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Трансформула" і 08.04.2021 виконував свої службові обов`язки з перевезення пасажирів, а саме: службової розвозки працівників на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнібілд" на виконання умов договору про перевезення пасажирів № ЮБ-020421 від 20.04.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансформула" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнібілд".

За вказаним договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансформула" прийняло на себе строкове зобов`язання з надання послуг перевезення пасажирів на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнібілд" на платній особі, а саме: обслуговування службової розвозки співробітників, клієнтів та офіційних осіб замовника за визначеними у цьому ж договорі маршрутами.

У Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176 визначено, що перевезення пасажирів автобусами залежно від режиму їх організації можуть бути: регулярними, регулярними спеціальними та нерегулярними. Умови регулярних та регулярних спеціальних перевезень зазначаються у паспорті маршруту (п. 13).

При цьому регулярні перевезення організовують відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (організатори регулярних перевезень) згідно з програмами розвитку автомобільного транспорту на відповідній території (на міських, приміських, міжміських маршрутах), з метою задоволення потреби населення у перевезеннях з урахуванням пропозицій громадян, підприємств, установ, організацій і автомобільних перевізників (п. 14).

Регулярні спеціальні перевезення організовуються для перевезення працівників підприємств, установ та організацій, учнів, студентів та інших організованих груп пасажирів (п. 45).

Нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу.

З аналізу наведених приписів слідує, що надання послуг пасажирського автомобільного транспорту за вищевказаним договором автобусом ОТОКАR G190S, державний номерний знак НОМЕР_2 здійснювалося і здійснюється в якості регулярних спеціальних перевезень працівників підприємства, а не як обслуговування міських транспортних маршрутів міста Києва.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами, на підставі яких виконуються регулярні спеціальні пасажирські перевезення є: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Натомість, як вказувалося вище у п.п.2.2. пункту 2 протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 21.04.2021 мова йде про інший вид перевезень - обслуговування міських маршрутів міста Києва.

Схема автобусних маршрутів міста Києва (міські маршрути) викладена в мережі інтернет на офіційному сайті Комунального підприємства "Київпастранс" за посиланням: https://kpt.kyiv.ua/uploads//u/1/sItrSADgJZA4KDvhFUU-ccGizqDKPq7u.jpg і маршрути, за якими виконується надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансформула" на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнібілд", там не відображаються.

З викладеного слідує, що перевезення пасажирів 08.04.2021 о 16:50 у м. Києві по вул. Промисловій, 1, автобусом ОТОКАR G190S, державним номерний знак НОМЕР_2 , здійснювалося не в межах обслуговування міських маршрутів, а тому норми п.п.2.2. п. 2 протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 21.04.2021на ці дії не розповсюджуються.

Постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" станом на 08.04.2021 не передбачала обмежень щодо здійснення регулярних спеціальних перевезень.

Крім того, незважаючи на викладене вище обґрунтування, суд (суддя) зазначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом, який може бути притягнутий до відповідальності в даному разі, адже він не є особою, на яку покладено відповідні обов`язки щодо дотримання і контролю за карантином людей. Так, у пункту 2 протоколу № 29 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 21.04.2021 обов`язок із забезпечення перевезення осіб, які мають відповідні спеціальні перепустки, посвідчення особи та засоби індивідуального захисту покладається на керівників приватних компаній, які обслуговують міські маршрути.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 не є керівником такого підприємства (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансформула" долучено до матеріалів справи), а до протоколу від 08.04.2021 відповідних доказів не приєднано.

Отже, матеріали справи не містять підтвердження того, що 08.04.2021 у м. Києві по вул. Промислова, 1, відбулося порушення правил карантину людей, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Також у справі відсутні підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушила відповідні вимоги законодавства.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 08.04.2021 та доданих до нього матеріалах відсутні необхідні відомості, які б підтверджували як подію, так і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 23, ч. 1 ст. 44-3, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко