Дата документу Справа № 330/2864/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №330/2864/20 Головуючий в 1 інст. Куценко О.О.
Провадження №33/807/260/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні с праву про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 14 жовтня 2020 року о 01-13 годині ОСОБА_1 по вул. Коса Федотова смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області керував автомобілем ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з рота. Від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився. Своїми діями порушив вимоги п 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що з постановою не можливо погодитися, оскільки постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з наступним. Так, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону у зв`язку із тим, що порядок фіксації відмови від проходження медичного освідування на предмет алкогольного та/або наркотичного сп`яніння поліцейськими було порушено. Вказує, що він фактично не відмовлявся від проходження такого освідування, а лише наполягав на його проведенні у відповідності до вимог закону. Звертає увагу, що під час судового розгляду не надано оцінки факту проведеного огляду на стан сп`яніння пристроєм «Драгер». На відео чітко видно, що під час проходження медичного освідчення на алкотестері відсутній позитивний результат алкогольного сп`яніння. Отже, зазначене суперечить обставинам справи щодо його відмови від проходження на стан алкогольного сп`яніння, як зазначено у протоколі. Крім того, він 14.10.2020 р. не був зупинений за керуванням ВАЗ 2101, д.н. НОМЕР_1 , і матеріали справи не містять факту зупинки. Натомість, працівниками поліції він був затриманий під час того, як намагався замінити пробите колесо, а отже відсутній факт керування вищезазначеним транспортним засобом. Вказує, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не відповідають дійсності, а направлення на огляд йому не вручалося. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені норми чинного законодавства суддею першої інстанції в повному обсязі не дотримано, оскільки було допущено істотну неповноту з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладений у постанові судді висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 101881 від 14.10.2020 викладено обставини, вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а також зроблено висновки про порушення ним п. 2.5 ПДР.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За п.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ/МВС 09.11.2015 року № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до п.4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу.

Проте, вимоги зазначених нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

При цьому слід зауважити, що відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження відповідного медичного огляду.

Натомість, на відеозаписі події, який доданий до матеріалів справи самим ОСОБА_1 зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Проте, до матеріалів справи працівниками поліції не долучено ні акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, ні роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу, ні відеозапису події з нагрудної камери поліцейського.

При цьому, на вимогу апеляційного суду відеозапис події за участю водія ОСОБА_1 також не було надано правоохоронним органом.

Отже, на переконання апеляційного суду у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Якимівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПскасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник