Головуючий у суді першої інстанції: Бортницька В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №757/2564/21-п

провадження №33/824/2244/2021

6 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Стеблевського А.О.,

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Стеблевським Андрієм Олексійовичем на постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 10 березня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 12 грудня 2020 року о 19 год. 50 хв. по вул. Шовковичній в м.Києві керував транспортним засобом - атомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Стеблевський А.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник ОСОБА_1 -адвокат Стеблевський А.О. зазначає про те, що ОСОБА_1 з притягненням до адміністративної відповідальності не згоден, свою вину заперечує. Стверджує, що він від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та йому працівники поліції проходити такий огляд не пропонували. В той час працівниками поліції оформлювалося інше правопорушення за ст. 124 КУпАП, учасником якого він був.

Він, як адвокат провів опитування громадянина ОСОБА_2 , записаного в якості свідка вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення. Опитаний громадянин ОСОБА_2 повідомив, що працює водієм евакуатора, прибув за викликом на вул. Шовковичну 32/34 в м.Києві, де зіткнулись два автомобілі, одним з яких керував ОСОБА_1 . Поліцейські на місці оформляли ДТП. Йому запропонували підписатися в якості понятого. Свідком події ДТП він не був. При ньому ніхто від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та у стані сп`яніння він нікого не бачив. Протоколу та інших документів з приводу керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння він не підписував. У протоколі відносно ОСОБА_1 стоїть не його підпис.

Суд зазначені обставини не врахував, у виклику свідків відмовив. Суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, що вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, що є підставою для скасування постанови. Вважає, що з дня події, визнаної адміністративним правопорушенням (21 грудня 2020 року) пройшло більше трьох місяців, - строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення закінчився, у зв`язку з чим дана справа підлягає закриттю зі звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 доглядає за хворим на онкологічну хворобу батьком, який перебуває у тяжкому стані, мешкає у Київській області, тому ОСОБА_1 має потребу у користуванні автомобілем.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Стеблевського А.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази у провадженні, відповідно до яких вбачається наступне.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №018599 від 21 грудня 2020 року, в зазначений день о 19 годині 50 хвилин по вул.. Шовковичній 32/34 у м.Києві керував транспортним засобом «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покрову обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до цього ж протоколу, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, разом з тим останній відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою на те особою - поліцейським УПП в м.Києві ДПП НПУ лейтенантом поліції Павлушенком С.Ю, дії якого ОСОБА_1 оскаржені не були, як і не містить таких даних зміст апеляційної скарги.

Обставини вчиненого правопорушення, що викладені в протоколі, засвідчив своїм поясненням свідок ОСОБА_3 (а.с. 3), який пояснив, що водій ОСОБА_1 , на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога або за допомогою технічного пристрою «Драгер» - відмовився від проходження такого огляду, що і слугувало причиною для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Посилання апелянта на пояснення ОСОБА_2 , які відібрані адвокатом та долучені до апеляційної скарги, не заслуговують на увагу, оскільки такі висновків суду не спростовують і не вливають на їх правильність, а з огляду на наявність в матеріалах справи інших доказів, зокрема відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який був досліджений судом.

Пояснення в судовому засіданні ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані сп`яніння, а він так поводився за станом здоров`я, оскільки був емоційно збуджений, - не ставлять під сумнів висновки суду, оскільки визначення таких ознак, за їх наявності, відноситься до компетенції працівників поліції, що, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, породжує у водія обов`язок на вимогу працівника поліції, пройти огляд для визначення стану сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд не врахував, що він доглядає за хворим на онкологічну хворобу батьком, який перебуває у тяжкому стані, мешкає у Київській області, а тому він має потребу у користуванні автомобілем, не заслуговують на увагу, оскільки по - перше, жодними доказами не підтверджені, а по-друге, такі обставини не впливають на наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на вид адміністративного стягнення, накладеного судом (ст.33 КУпАП).

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Печерського районного суду м.Києва від 10 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Стеблевським Андрієм Олексійовичем- залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 10 березня 2021 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна