ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8130/21
провадження № 3/753/3900/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2021 серія ВАБ № 383916 близько 20 год. 50 хв., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 виражався в бік своєї тещі гр. ОСОБА_2 , нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2021 серія ВАБ № 383915 близько 20 год. 50 хв., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 виражався в бік своєї дружини ОСОБА_3 , нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство.

Оскільки, протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 містяться у різних судових справах, однак надійшли на розгляд суду одночасно і стосуються однієї події, вказані справи суд об`єднує в одне провадження з присвоєнням справі єдиного унікального номеру № 753/8130/21.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив суду, що його теща гр. ОСОБА_2 і жінка ОСОБА_3 самі створюють конфліктні ситуації, постійно чіпляють його чим провокують сварки. Його теща ОСОБА_2 висловлюються в його адресу нецензурними та образливими словами. Вказав, що до своєї тещі ОСОБА_2 не застосовував фізичного насилля, а 14.04.2021 між ними вкотре сталася сімейна сварка, яку спровокувала його дружина.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що 14.04.2021 ОСОБА_1 не вперше вчиняє по відношенню до них психологічне насильство в сім"ї, яке в цей раз супроводжувалося нецензурною лайкою та погрозами розправи фізичною силою. Такі погрози вони сприймають як реальні.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж реальна можливість завдання вказаної шкоди.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Визначення термінів психологічного та фізичного насилля в сім`ї закріплене в Законі України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Так, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 14.04.2021 близько 20 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 відбулася сімейна сварка, яка переросла в конфлікт, під час якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обопільно висловлювалися образливими словами та виражалися нецензурною лайкою, висловлювали погрози в бік один одного. При цьому ОСОБА_1 висловлювався образливими словами та виражався нецензурною лайкою і в бік ОСОБА_3 на що остання намагалась не реагувати та заспокоювала його.

Досліджені в судовому засіданні докази та їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками вчинення психологічного насильства в сім`ї по відношенню до дружини та тещі, оскільки образливі слова, висловлювання нецензурною лайкою було приниженням їх особистостей.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Досліджені в судовому засіданні докази та їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками вчинення психологічного насильства в сім`ї по відношенню до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки образливі слова були направлені на ігнорування почуттів потерпілих.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суддя враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

СУДДЯ Ю.С. МИЦИК