Справа № 592/4898/21
Провадження № 3/592/1036/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Фоменко Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління ДПС у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу головним бухгалтером ТОВ НВФ «Грейс-Інжиніринг», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №585/12/18-28-07-06, за результатом проведення позапланової документальної виїзної перевірки було встановлено, що головний бухгалтер фірми «Грейс-Інжиніринг» ОСОБА_1 , при декларуванні за грудень 2020 року, порушила вимоги п.п. 198.1(а), 198.2, 198.3,198.6 ст. 198, п.п. 200.4(Б), 200.4(в) ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 49634,00 грн., а також завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 30,00 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У судовому засіданні представник адмінпритягуємої, адвокат Крамаренко О.В., вину ОСОБА_1 не визнала та просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки бухгалтер діяла виключно з дотриманням норм податкового законодавства та не порушувала встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

В матеріалах справи наявні: протокол про адміністративне правопорушення №585/12/18-28-07-06 від 21.04.2021 року (а.с.1), Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Науково-виробнича фірма «ГРЕЙС-ІНЖИНІРИНГ» від 11.03.2021 року №1100/18-28-07-03-20/21127561/39 (а.с.2-8) та Наказ №28-К від 19.07.2018 року про призначення ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера (а.с.9).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 року, дія якого поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність.

У відповідності до положень ст. 8 Закону №996-XIV, бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації . Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Вимоги до первинних бухгалтерських документів регламентовані ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Науково-виробнича фірма «ГРЕЙС-ІНЖИНІРИНГ» від 11.03.2021 року №1100/18-28-07-03-20/21127561/39, підприємством до складу податкового кредиту включено суму ПДВ 49664,00 грн. з вартості отриманих з невідомого джерела товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 297982,00 грн., документальне оформлення яких здійснено від ТОВ «ПРОДМЕТ».

За твердженням представника ОСОБА_1 , адвоката Крамаренко О.В., при проведенні перевірки, податковому органу було надано копії первинних бухгалтерських документів, які містять всі обов`язкові реквізити, розкривають суть господарської операції та відповідальних осіб за їх здійснення. Документально підтверджується, що ТОВ НВФ «ГРЕЙС-ІНЖИНІРИНГ» було придбано та фактично отримано від ТОВ «ПРОДМЕТ» трубу 426*28 ст. 20 на суму 297990,00 грн., в т.ч. ПДВ в розмірі 49664,00 грн. Відповідно до наявних бухгалтерських документів та норм ПК України, головних бухгалтер ОСОБА_1 відобразила у бухгалтерському обліку зазначену господарську операцію. Так як у підприємства був відсутній податковий борг з ПДВ і наявний залишок від`ємного значення ПДВ, ОСОБА_1 скористалася правом на повернення від`ємного ПДВ на поточний рахунок у банку, згідно п. 200.4(б) ст. 200 ПК України.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні дані, котрі свідчать про проведення будь-якої документальної перевірки у ТОВ «ПРОДМЕТ» або його контрагентів по ланцюгу постачання на предмет здійснення господарської операції з постачання труби 426*28 ст. 20, яка в кінцевому результаті надійшла до ТОВ НВФ «ГРЕЙС-ІНЖИНІРИНГ».

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 16.04.2020 року по справі №805/5017/15-а, будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.

Разом з тим, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб`єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об`єкт оподаткування за фактом понесення витрат.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.06.2020 року по справі №340/422/19.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що посадові особи ТОВ НВФ «ГРЕЙС-ІНЖИНІРИНГ» не можуть нести відповідальність за невиконання (можливе невиконання) його контрагентами своїх податкових зобов`язань, якщо підприємство понесло реальні витрати у зв`язку з придбанням товару (труби 426*28 ст. 20), призначеного для використання у його господарській діяльності.

Головним бухгалтером ОСОБА_1 , у передбаченому законом порядку та в межах повноважень, було заявлено до бюджетного відшкодування суму від`ємного значення ПДВ у розмірі 49634,00 грн., яку сформовано внаслідок реального придбання товару у ТОВ «ПРОДМЕТ», факт проведення господарської операції з яким повністю підтверджується первинними бухгалтерськими документами ТОВ НВФ «ГРЕЙС-ІНЖИНІРИНГ» та встановлений Актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки №1100/18-28-07-03-20/21127561/39 від 11.03.2021 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

З врахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява №926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника адмінпритягуємої, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 163-1 ч. 1, 247 п. 1, 251, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Фоменко