Справа №521/3889/21
Номер провадження 3/521/3230/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2021 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Старіков О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №148489 від 11.03.2021 року, ОСОБА_1 , 11.03.2021 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у дворі, виражалася нецензурними словами, ображала, погрожувала, чим вчинила домашнє психологічне насильство щодо чоловіка.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала та показала, що вона йшла з роботи, зустріла свого чоловіка, з яким розлучається, проте цивільний позов наразі не розглянутий. Він напав на неї, вона хотіла викликати поліцію та кричала йому, щоб він не чіпав її, він не давав їй можливості зателефонувати. Підійшов хлопець. Він морально її ображав. Потім приїхала поліція.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 показав, що в той день він забрав доньку з дитячого садочку, ввечері. Зателефонувала жінка та повідомила, що повертається з роботи та хоче забрати дитину. Він їй телефонував, але вона не брала слухавку, пройшло 1,5 години, але її не було. Він вийшов на вулицю, подивитись, чи на неї не напали та побачив, що вона йде з боку ресторану та шукає щось у сумці. Вона почала ображати його, підійшов хлопець та сказав, щоб викликали поліцію, вона викликала поліцію. Хлопець сказав, що це побутовий скандал та пішов. Вона йому погрожувала, що вона викличе знайомих, які з ним розправляться.

Розглянувши матеріали справи, суддя вважає, що провадження за справою необхідно закрити з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 напав на неї, вона хотіла викликати поліцію, але він забирав в неї мобільний телефон. При цьому, відповідно до її пояснень не вбачається, що ОСОБА_1 ображала та погрожувала ОСОБА_2 .

Також, необхідне зазначити, що саме лише висловлювання слів за допомогою нецензурної лексики не є психологічним домашнім насильством в розумінні п.14 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», так як вказані дії повинні бути направлені на приниження особи.

При цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_2 , наявних у матеріалах справи, він намагався забрати у неї телефон та вона почала викликати поліцію.

Крім того, необхідно зазначити, що співробітниками поліції складений протокол у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за одних й тих самих обставин.

З чого вбачається, що співробітниками поліції не встановлено, хто саме здійснив правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою умисне вчинення дій психологічного характеру.

Керуючись ст.ст. 9-11, 173-2, 221, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України, відповідно п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Старіков