Справа № 182/1358/21
Провадження № 3/0182/756/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2021 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. Клименко І.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли із Запорізького РУП №6 ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає у

АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи, що притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 104903 від 08.02.2021 водій ОСОБА_1 08.02.2021 об 11-20 год. по вул. Нікопольське шосе, 1-г у м. Запоріжжя керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, млява мова). Водій від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Даними діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 факт правопорушення категорично заперечував і з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що працівник поліції не проінформував його про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу; не послався на правові підстави підозрювати у нього стан наркотичного сп`яніння і не встановили жодної ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, йому не роз`яснили наслідки відмови від проходження медогляду на визначення стану сп`яніння.

Оскільки на момент керування автомобілем він був абсолютно тверезий і ніякі наркотичні речовини він не вживав, ОСОБА_1 просив адміністративну справу відносно нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП достовірними і належними доказами не доведена.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рапорту поліцейського, який був досліджений суддею, 08.02.2021 по вул. Нікопольське шосе, 1-г у м. Запоріжжя було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який був з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, млява мова). Проте будь-які причини зупинки співробітником поліції вказаного автомобіля ні в цьому рапорті, ні в протоколі серії ОБ № 104903 від 08.02.2021 не зазначено, вчинення будь-якого порушення Правил дорожнього руху водієм цього автомобіля, що свідчило б про причини зупинки автомобіля також не зафіксовано.

Тому суддя вважає, що непідтверджена доказами зупинка автомобіля суперечить положенням Закону України «Про національну поліцію» та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/278583.

Відповідно до правової позиції, викладеної в рішенні Верховного суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, Верховний суд наголосив, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними.

За таких обставин суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог наведених вище нормативних актів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази правомірності зупинки автомобіля «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Згідно вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Відповідно до п. 4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі по тексту Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу.

Разом з тим, в даному випадку поліцейським ці вимоги виконані не були, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_1 не складався і в матеріалах справи відсутній, що є підставою для визнання встановленого факту сп`яніння недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вказані вимоги закону, суддя доходить висновку, що огляд на стан сп`яніння в даному випадку було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання встановленого факту відмови недійсним, а ухилення водія від огляду, відповідні ознаки сп`яніння, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджені та не зафіксовані в установленому законом порядку.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, млява мова), що стало підставою для направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, суддя також не може взяти до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_1 , письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи, оскільки пояснення свідків викладені на шаблоні, не були написані власноруч свідками, а лише підписані після їх складення працівником поліції. Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи письмові докази не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), вбачається, що в разі встановлення у водія, на підставі проведеного огляду, стану сп`яніння, такий відстороняється від керування.

Але суддею не встановлено і жодним доказом не підтверджено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Письмові докази того, що автомобіль було передано іншій особі, в матеріалах справи відсутні. У зв`язку з цим, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила факт сп`яніння у водія, однак не відсторонила останнього від керування, а також не було передане керування іншій особі, щоб доставила його за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було додано диск з відеозаписом. Разом з тим, поліцейським у протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось. Крім того, під час перегляду зазначеного диску суддею було встановлено, що відеозапис на ньому взагалі відсутній. Тому суддя вважає, що доданий до матеріалів справи диск не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 неможливо, в матеріалах справи відсутні інші достовірні докази, які б підтверджували факт його перебування під час керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тому вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, є недоведеною.

На думку судді, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст. 221, 283, п.1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко