Справа № 735/288/21р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

смт.Короп 12 травня 2021 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді: Грушко О.П.

при секретарі Хілько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, освіта вища, безробітної,

за ст. 41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 01 березня 2021 року, о 17.00 годині, при проведенні контрольного заходу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коропської районної державної адміністрації, головою ліквідаційної комісії якого являлась ОСОБА_2 , було виявлено порушення, а саме: на підставі наказу директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коропської районної державної адміністрації від 29.12.2020 року № 44 «Про звільнення працівників» звільнено ОСОБА_3 з посади соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома, з 31.12.2020 року у зв`язку з ліквідацією організації згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України, нарахування розрахункових коштів проведене у повному розмірі у грудні 2020 року та своєчасно зареєстровано в УДКСУ у Коропському районі, але виплату не проведено, чим порушено ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винною себе в інкримінованому правопорушенні не визнала та пояснила, що працювала на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коропської районної державної адміністрації (далі за текстом «Центр») до моменту його ліквідації. У зв`язку з проведенням адміністративно-територіальної реформи, Коропський район було ліквідовано, а його територія увійшла до складу Новгород-Сіверського району. У зв`язку з цим, рішенням Коропської РДА було припинено юридичну особу Центр. Всі без виключення працівники Центру були попереджені про наступне вивільнення. Наказом директора Центру від 29.12.2020 року всіх працівників було звільнено з 31.12.2020 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні всім працівникам було нараховано належні їм виплати заробітної плати, вихідної допомоги та компенсації за невикористані дні відпусток. У казначействі було зареєстровано відповідні бюджетно-фінансові зобов`язання. В той же час, Центр фінансується з бюджету, власних коштів не має. Всі кошти, які отримував Центр, надавалися виключно по бюджетним призначенням, і витрачатися на інші потреби не могли. У разі виплати працівникам лише заробітної плати, коштів мало б вистачити в повній мірі на всіх працівників, але у зв`язку з необхідністю виплати компенсацій і вихідної допомоги, наявних на казначейському рахунку Центру коштів не вистачило. Щоб дотриматися принципу справедливості, ліквідаційною комісією було прийнято рішення заплатити всім працівникам рівну частину належних коштів у процентному відношенні до заробітку кожного. Таким чином, кожен з працівників отримав близько 43% з належних сум. Все інше обліковувалося як заборгованість. У разі прийняття будь-якого іншого рішення, все одно грошей би на всіх не вистачило, хтось би отримав більше, або все, а хтось би не отримав взагалі нічого. 04.03.2021 року Новгород-Сіверська районна рада прийняла програму з погашення заборгованості перед звільненими працівниками бюджетної сфери ліквідованих районів. 24.03.2021 року Новгород-Сіверська РДА перерахувала кошти на казначейство для виплати заборгованості. 25.03.2021 року ліквідаційна комісія Центру подала платіжні доручення, а наступного дня всі працівники отримали нараховані їм кошти у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що працювала на посаді головного бухгалтера Центру. Повністю підтвердила пояснення ОСОБА_2 .

Заслухавши ОСОБА_2 , пояснення свідка та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 статті 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Аналіз вказаної норми закону показує, що вона носить бланкетний характер.

Згідно протоколу № 25-11-007/0140 від 01.03.2021 року суть адміністративного правопорушення полягає у недотриманні вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні з роботи ОСОБА_3 . Зазначеною нормою трудового законодавства встановлено наступне: При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В той же час, в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до Наказу від 29.12.2020 року окрім ОСОБА_3 було звільнено ще 33 працівники Центру у зв`язку з його ліквідацією.

Всім звільненим працівникам було вчасно нараховано всі належні до виплати при звільненні суми, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, іншими письмовими доказами, та визнається особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Проте, всім звільненим працівникам, в тому числі і ОСОБА_3 , належні до виплати кошти при звільненні були виплачені не в повному обсязі.

Причиною неповної виплати в день звільнення всіх сум, що належать працівникам від установи, була відсутність коштів, на рахунках Центру, що підтверджується Актом перевірки № 25-11-0070188 від 01.03.2021 року, складеним співробітниками Управління Держпраці у Чернігівській області; Реєстром бюджетних зобов`язань від 29.12.2020 року № 60 та № 108; Розподілом виділених бюджетних асигнувань від 30.12.2020 року № 77.

Відразу після отримання грошових коштів, 25.03.2021 року ліквідаційна комісія Центру виплатила заборгованість всім звільненим працівникам.

Згідно ст. 1 КУпАП: Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, відповідальність за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі настає, якщо це є наслідком винних дій відповідальної за виплату особи.

Норма закону, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП сформульована таким чином, що правопорушення передбачає як умисну так і необережну форму вини.

Згідно ст.ст. 10, 11 КУпАП: Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 251 КУпАП: Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не надала суду доказів того, що несвоєчасна виплата працівникам Центру всіх сум, що належали їм від установи при звільненні є наслідком винних дій ОСОБА_2 .

В судовому засіданні було встановлено, що у керівництва Центру була відсутня можливість виплатити всі належні працівникам при звільненні кошти.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41 ч.1, 247, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Коропський районний суд.

Суддя О. П. Грушко