Категорія:ст. 44-3 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Грицишин О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Півторак Ірини Василівни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , працюючу продавцем магазину «Вишенька» визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно з постановою ОСОБА_1 28.06.2020 року о 11.40 год. будучи продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Луцьк, вул. Домни Гордіюк, 29Б, обслуговувала відвідувачів магазину без засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року із змінами зазначеними в п.3.1 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 року, таким чином вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вказує на незаконність і необґрунтованість постанови суду, невідповідність її висновків фактичним обставинам справи, невірну оцінку суддею суду першої інстанції наданих доказів, істотне порушення вимог КУпАП.

Оскільки судовий розгляд матеріалів відбувся без участі ОСОБА_1 , при відсутності даних про її належне повідомлення судом, остання вважає порушеним своє право на захист від обвинувачення.

Посилається, що правил карантину не порушувала, здійснювала продаж продуктів у захисній масці, як того вимагають норми закону. В момент коли зайшли працівники поліції маска у неї була приспущена з ділянки носа та ротової порожнини у зв`язку з необхідністю попити води. Крім того, просить взяти до уваги зафіксовані камерою відеоспостереження магазину обставини, які спростовують висновки, викладені в протоколі та постанові суду щодо порушення нею вимог ст. 44-3 КУпАП.

Просить постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2020 року скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Крім того просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження цієї постанови.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянтів, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не була присутньою під час розгляду справи щодо неї в суді першої інстанції, даних про належне сповіщення її судом про час і місце розгляду протоколу немає, а тому десятиденний строк на оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2020 року, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід поновити, та прийняти до розгляду апеляційну скаргу.

Так відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 277-2, 278 КУпАП повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є компетенцією виключно суду, який розглядає цю справу.

Єдиним та офіційним засобом виклику цієї особи до суду, відповідно до зазначених норм закону, є вручення повістки не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суддя місцевого суду розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , вважаючи останню повідомленою належним чином про дату та місце судового розгляду.

Обізнаність про судовий розгляд і взагалі про наявність даної справи про адміністративне правопорушення категорично заперечується апелянткою, та матеріалами справи не підтверджується.

Отже, за відсутності в матеріалах судової справи даних про повідомлення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності про час і місце судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена розгляд справи в суді першої інстанції, чим порушено її право на захист від обвинувачення.

При цьому суд керується положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у рішенні в справі «Гурепка проти України» Судом зазначено, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того згідно до правових позицій, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неповідомлення місцевим судом особи, притягнутої до відповідальності про судовий розгляд суд визнає істотним порушенням її прав та вважає, що постанова суду підлягає до скасування.

Одночасно звертає на себе увагу зміст оскаржуваної постанови, яка на думку апеляційного суду не відповідає положенням ст.ст. 251, 252, 245 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно із ст.ст. 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою, що також є підставою для її скасування.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАІІ відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно постанови судді ОСОБА_1 ставиться в провину продаж товарів в магазині без засобів індивідуального захисту всупереч вимогам Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року із змінами зазначеними в п.3.1 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 року. Як на докази її винуватості суд посилається на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №453528 від 28.06.2020, письмові пояснення свідків, фотосвітлину. Однак з такими висновками апеляційний суд не погоджується.

Як пояснює в судовому засіданні апеляційного суду, і такі ж доводи ОСОБА_1 наводить у своїй апеляційній скарзі, весь час на своєму робочому місці 28 червня 2020 року вона користувалась засобами індивідуального захисту, зокрема, маскою. Коли в приміщенні магазину не було покупців, вона приспустила маску нижче ротової порожнини щоб попити води, в цей час зайшов покупець та працівник поліції. Підійшовши до покупця, вона одразу підняла маску з підборіддя, та обслуговувала його вже з вдягнутою маскою.

Зазначені обставини підтверджуються відеозаписом з приміщення магазину, наданим апелянткою, з якого дійсно вбачається, що ОСОБА_1 приспустила маску з обличчя коли в магазині не було людей, яку через декілька секунд підняла з підборіддя та одягнула. Обслуговування покупців, а саме продажу товарів без вдягнутої маски, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, не здійснювала, а тому вказані пояснення ОСОБА_1 апеляційний суд визнає достовірними.

Апеляційний суд, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів апеляційний суд визнає не доведеною поза розумним сумнівом винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , доводи її апеляційної скарги є обґрунтованими, постанова місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2020 року скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук