ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/660/21 Справа № 199/4142/20 Суддя у 1-й інстанції - Дяченко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Червоної Тетяни Михайлівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 05.06.2020 року о 11-55 год. в м. Дніпро по пр. Слобожанському 1п, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Мерседес S 550» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка не відповідає обстановці, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про постанову суду представник дізналася 23.03.2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи не міститься жодного доказу направлення чи іншої відправки повістки ОСОБА_1 , справу розглянуто без його участі, чим порушено право на захист; висновок щодо результатів медичного огляду підтверджує відсутність знаходження ОСОБА_1 в стані будь-якого сп`яніння; свідки, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення скаржнику не відомі, звідки взялись не зрозуміло; до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер співробітників поліції, а тому у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність вини ОСОБА_1 ; в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження медичного огляду

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних про сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, 23.03.2021 року було отримано копію постанови, апеляційний суд вважає за можливе поновити захиснику Червоній Т.М. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 403920 від 05.06.2020 року, письмовими поясненнями свідків, рапортами працівника поліції.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що висновок щодо результатів огляду підтверджує відсутність знаходження ОСОБА_1 в стані будь-якого сп`яніння, то вони не заслуговує на увагу, оскільки останнього притягнуто не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дана позиція узгоджується з абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14, згідно якої, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи захисника про відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є необгрунтованими, оскільки як Інструкція, так і Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 грудня 2008 року № 1103, не містять положень про обов`язок працівників поліції вручати таке направлення на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у разі відмови водія від його проходження, в порядку, передбаченому ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 8 Інструкції.

Що стосується доводів апелянта про відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, апеляційний суд зазначає наступне.

В судовому засіданні апеляційного суду, захисник ОСОБА_2 пояснила, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 , також підтвердив, що йому невідомо звідки взявся протокол про адміністративне правопорушення, оскільки після виклику захисника, працівники поліції не пропонували йому пройти медичний огляд, через деякий час пройшов такий огляд самостійно, оскільки так йому вказала захисник.

Допита в якості свідка ОСОБА_3 , пояснила, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на спеціальний технічний засіб Драгер, однак у працівників поліції його не було, тому ОСОБА_1 самостійно поїхав до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, за ним направились працівники поліції.

В письмових поясненнях свідок ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на спеціальний технічний засіб Драгер, однак у працівників поліції його не було, після чого працівники поліції відпустили їх та поїхали самі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінивши в сукупності надані стороною захисту покази, апеляційний суд вважає їх не спроможними, оскільки вони не суперечливими одне одному, в свою чергу, письмові покази свідків та працівників патрульної поліції повністю узгоджуються між собою та сумнівів в апеляційному суді не викликають.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП а саме відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Червоній Тетяні Михайлівні в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Червоної Тетяни Михайлівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун