Єдиний унікальний номер 725/1043/21
Номер провадження 3/725/738/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Буковинської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил №0126/40800/21, 28 січня 2021 року о 15:50год. на територію п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 . У даному автомобілі також слідував громадянин України ОСОБА_1 . Вказані громадяни прямували з України до Румунії у приватних справах та до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору».

Громадянин України ОСОБА_1 для здійснення митних формальностей 28.01.2020 року надав митну декларацію, яку заповнив за власним бажанням та в якій вказав про наявність у нього особистих речей в кількості 10 місць (валізи, коробки), які пред`явив до митного контролю.

Під час здійснення митних формальностей, а саме огляду пред`явлених речей було виявлено не заявлений та не пред`явлений до митного контролю, прихований від митного контролю морський хронометр ГОСТ 8916-58, який знаходився всередині запакованого поліетиленового пакета та пінопластом. Доступ та виїмка стали можливими після розпакування пакета та виймання пінопласту.

Таким чином, на думку митного органу, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України морського хронометру, шляхом використання способу, який утруднює його виявлення та в п.2 та п.4 митної декларації від 28.01.2021 року не вказав відомості про товари переміщення яких здійснюється за дозвільними документами, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.472, ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_1 для розгляду справи не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив та жодних заяв, клопотань до суду не подав.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд приходить до наступного висновку:

Так, статтею 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, задля встановлення наявності у діях особи складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, необхідно встановити факт переміщення нею товарів через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 03 червня 2005 р. №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» у п.5, під використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

При цьому із системного аналізу норм митного законодавства вбачається, що розміщений товар, зокрема, у валізі, може визнаватися таким, що переміщується через митний кордон способом, який утруднює його виявлення, лише у тому разі, коли товар приховано таким чином, що позбавляє службову особу митного органу можливості його виявлення шляхом звичайного візуального огляду або без застосування технічних засобів контролю.

Під час розгляду вказаної адміністративної справи судом було встановлено, що під час здійснення митних формальностей, а саме огляду пред`явлених ОСОБА_1 речей, було виявлено не заявлений та не пред`явлений до митного контролю морський хронометр ГОСТ 8916-58, який знаходився в середині запакованого поліетиленового пакета та пінопластом. Доступ та виїмка стали можливими після розпакування пакета та виймання пінопласту.

Втім, суд не може погодитись із кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, оскільки під час розгляду справи судом не здобуто доказів, які б вказували на те, що, ОСОБА_1 приховав від митного контролю товар (морський хронометр), оскільки він знаходився у поліетиленовому пакеті та його виїмка відбувалася без утруднення його виявлення.

Той факт, що поверх виявленого працівниками митниці товару знаходився пінопласт не може свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався його приховати чи надати йому вигляд іншого товару.

У відповідності до вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

За таких обставин, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП, суд тлумачить на його користь, у зв`язку із чим приходить до висновку про відсутність у його діях складу та події вказаного правопорушення.

Поряд із цим, судом встановлено, що ОСОБА_1 , переміщуючи товар, обрав для проходження митного контролю «червоний коридор», чим фактично заявив про наявність у нього товару, який підлягає письмовому декларуванню.

Так, ст.366 МК України визначено поняття двоканальної системи як спрощеної системи митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Аналізуючи вказане слід зазначити, що ОСОБА_1 , перетинаючи митний кордон, самостійно обрав «червоний коридор», заявивши своїми діями таким чином про наявність у нього товару, який підлягає письмовому декларуванню.

Диспозицією ст.472 МК передбачено відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

При цьому декларантом є особа, яка досягла 16-річного віку та яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (ч.8 ст.4, ч.4 ст.265 МК України).

Згідно зі ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчиненнядій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Підпунктом 5 ч.8 ст.257 Митного Кодексу передбачено, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, найменування країни походження товарів (за наявності); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення.

Положеннями ч.4 ст.266 Митного кодексу України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 до митного контролю надав митну декларацію, яку заповнив на власний розсуд, в якій вказав про наявність у нього особистих речей в кількості 10 місць (валізи, коробки).

Проте, як було встановлено судом, працівниками митниці під час здійснення митного контролю було виявлено не заявлений та не пред`явлений до митного контролю морський хронометр ГОСТ 8916-58, який знаходився в середині запакованого поліетиленового пакета.

Отже, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачено, що недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Вартість товару, який був предметом порушення митних правил, а саме: морський хронометр ГОСТ 8916-58, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №166 від 19 лютого 2021 року, становить 23 887грн.

При накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненного правопорушення, особа правопорушника, його майновий та сімейний стан.

Враховуючи всі обставини справи та особу порушника, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а також конфіскації виявленого товару.

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 454грн.

Відповідно до п.2 розділу 3 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та розмірі відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів» № 731 від 15.06.2012 року витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про конфіскацію в дохід держави вилученого у ОСОБА_1 товару, витрати за зберігання майна з останнього на користь Буковинської митниці Держмитслужби стягненню не підлягають.

На пiдставi ст.40-1,283КУпАП та керуючись ст.ст. 461,462,467,483,522,524,525,529 Митного Кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.483 ч.1 МК України закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 23 887 (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят сім)грн. в дохід держави та конфіскації в дохід держави товару:морський хронометр ГОСТ 8916-58, який був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0126/40800/21 від 28 січня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири)грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб, з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду, через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич