Справа № 344/6661/21
Провадження № 3/344/3370/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий зач.1 ст. 187 та ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду становленого судом.

Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обстави.

Перебуваючи під адміністративним наглядом 17 березня 2021 року у період часу з 16 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 не прибув на реєстрацію до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області за адресою: вулиця Бельведерська, 32, чим порушив правила адміністративного нагляду встановленого йому судом чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 187 КУпАП. Крім того 10 квітня 2021 року близько 23 години 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . Своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року порушив правила адміністративного нагляду встановленого йому судом чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КУпАП.

06.04.2021 року, 19.04.2021 року та 06.05.2021 року на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлений про час та місце її розгляду, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в даному випадку є обов`язковою, ОСОБА_1 на розгляд справи самостійно не з`явився, постановою суду від 19.04.2020 року до нього було застосовано привід в судове засідання на 06.05.2021 року, однак виконати вказану постанову не представилось можливим оскільки ОСОБА_1 по місцю свого проживання не перебував.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебувають справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 та ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу серії ВАБ № 146389 від 18.03.2021 року та протоколі серії ВАБ № 043699 від 04.03.2021 року про ознайомлення з місцем розгляду справи, шляхом направлення на адресу зазначену у протоколі судових повісток у яких вказано час, дата та місце розгляду даної справи. Таким чином судом вжито всі достатніх та необхідних заходів для забезпечення участі останнього у розгляді справи про адміністративне правопорушення та дачі ним з приводу цього відповідних пояснень, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався та у судове засіданні не з`явився. На думку суду у даній справі наслідки порушення правил адміністративного нагляду, а також виконання зазначених у статті 1 КУпАП завдань цього кодексу мають привілегійоване становище в порівнянні з вимогами ч.2 ст. 268 КУпАП, якою встановлена обов`язкова участь особи яка притягається до адміністративної відповідальності та приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності, який не позбавлений можливості, в разі не згоди з прийнятим судом рішенням оскаржити його в апеляційному порядку.

Так, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вказані обставини суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка порушила правила адміністративного нагляду встановленого йому судом.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що існує загроза спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративних правопорушень, зазначених у ч.1 ст. 187 КУпАП та ч.2 ст. 187 КУпАП, за якими складено протоколи.

Матеріали провадження також не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 187 КупАп та ч.2 ст. 187 КУпАП, повністю доведена даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ ВАБ № 146389 від 18.03.2021 року та протоколу серії ВАБ № 043699 від 04.03.2021 року, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , постановою суду про встановлення адміністративного нагляду від 29 жовтня 2020 року справа № 344/14485/20, постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення правил адміністративного нагляду від 10 березня 2021 року справа № 344/1253/21, постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 178 КУпАП серії ГАА № 326382 від 06.10.2020 року, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 187 КУпАП та ч.2 ст. 187 КУпАП, як порушення правил адміністративного нагляду становленого судом в тому числі вчинення його повторно протягом року.

Відповідно до статті 22 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин що пом`якшують чи обтяжують правопорушення не встановлено.

Диспозицією ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годинна добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) не реєстрація в органі Національної поліції, тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 187 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» ) до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Розглянувши матеріали адміністративних справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що відносно останнього зареєстровано два адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 187 та ч.2 ст. 187 КУпАП. Відтак приходжу до висновку, що дані матеріали взаємозв`язані і спільний розгляд є доцільним.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

З системного аналізу наведених статей та глави 4 КУпАП встановлено, що більш серйозним з числа вчинених ОСОБА_1 правопорушень є адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 187 КУпАП, оскільки санкція даної статті передбачає накладення більш серйозного стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення ніж стягнення за яке передбачене санкцією ч.1 ст. 187 КУпАП.

Відтак, суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у межах санкції ч.2 ст. 187 КУпАП у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

З урахуванням наведеного та керуючись ч.1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187 КУпАП та ч.2 ст. 187 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170, 00 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Тринчук