Справа № 333/269/21
Провадження № 3/333/429/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участю: секретаря судового засідання Бобко О.В., прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Журавльової О.С., Літвінової Т.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від заступника начальника Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Чернова О. відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, працюючого майстром лісу в Хортицькому лісництві Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, до адміністративної відповідальності не притягався,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №3 від 12.01.2021 року: відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАІІ суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи Державної лісової охорони.

Відповідно до чинного положення «Про державну лісову охорону» затверджену постановою КМУ від 16.09.2009 № 976 Державна лісова охорона діє у складі Державного лісового агентства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління Державного лісового агентства.

Так, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне підприємство «Запорізьке лісомисливське господарство» (далі ДП «Запорізьке ЛМГ») код ЕРДПОУ - 33431745, здійснює свою діяльність від імені Державного агентства лісових ресурсів України код ЕРДПОУ - 37507901, яке є його засновником, засноване на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України і координується Запорізьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства та є юридичною особою публічного права.

Відповідно до статуту затвердженого Державним агентством лісових ресурсів України, ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» код ЕРДПОУ - 33431745, засноване на державній власності та входить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства.

Наказом головного лісничого ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» від 09.09.2019 № 58-к з 10.09.2019 ОСОБА_1 призначений на посаду майстра лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України.

Наказом головного лісничого ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» від 24.01.2020 № 08-к з 24.01.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади майстра лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, за угодою сторін.

Згідно з посадової інструкції майстра лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», ОСОБА_1 є посадовою особою, яка входить до складу Державної лісової охорони України, здійснює контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною, захистом тваринного світу та лісів у районі знаходження його обходу, має адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 будучи майстром лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, відповідно до п.п. «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є посадовою особою Державної лісової охорони та відповідно до п.1 примітки до ст.172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП.

Статтею 45 ч.2 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, особи, які припиняють діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

10.06.2016 Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 год. 00 хв. 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

- декларації, передбачені абз. 1 ч.2 ст.45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

- повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Крім цього, зазначені у пункті 1 цього рішення декларації подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В рішенні Національного агентства з питань запобігання корупції рішенні №3 від 10.08.2016 року (із змінами, внесеними рішенням Національного агентства від 06.09.2016 року №18, від 30.09.2016 року №57 та від 03.11.2016 року №106) «Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», зазначено, що законом передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування, однією з яких є:

1) декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Відповідно до наказу «Про затвердження змін до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3» та у зв`язку з набуттям чинності нової редакції «Порядку формування, ведення та оприлюднення інформації Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого наказом Національного агентства від 12.12.2019 року № 168/19, згідно яких з редакції Порядку вилучено норму, яка зобов`язувала суб`єкта декларування при звільненні за власною ініціативою подавати декларацію у день фактичного звільнення. «Декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону».

Оскільки згідно наказу головного лісничого ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» від 24.01.2020 № 08-к з 24.01.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади майстра лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб`єктом декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та був зобов`язаний не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений, раніше поданими деклараціями.

Проте встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави га місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр https://public.nazk.gov.ua) Попович Л.Я., несвоєчасно подав декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (https://public.nazk.gov.ua/declaration/7147f316-732а-4bdb-8f68-06е0362еf088), а саме - 10.03.2020, що є порушенням вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції, рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 , вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи майстром лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, згідно з п.п. «е» п. 1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, у порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.08.2016 № 3, подав її несвоєчасно, а саме 10.03.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700- VII від 14.10.2014) - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є місце роботи ОСОБА_1 ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд. 15В, оскільки декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подавав саме за вказаною адресою.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 10.03.2020 - дата несвоєчасного подання декларації перед звільненням.

Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є дата складання протоколу, тобто 12.01.2021, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вказане правопорушення, пов`язане з корупцією має формальний склад, тобто є таким, що не передбачає наслідків як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони. У той же час, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони нього правопорушення з формальним складом завжди є діяння.

Отже, відсутність шкоди суспільним або державним інтересам від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього, не можуть бути підставами для застосування положень ст. 22 КУпАП.

Після роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично визнав та пояснив, що дійсно у період 10.09.2019 року по 24.01.2020 року він працював майстром лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України.

Під час оформлення документів на роботу він був ознайомлений з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції», але точно не пам`ятає, чи пояснювали йому про обов`язковість у 20-денний строк після звільнення подавати декларацію.

24.01.2020 року він був звільнений з вказаної посади і лише 10.03.2020 року подав декларацію перед звільненням за місцем своєї роботи за адресою: АДРЕСА_2 . Він із запізненням подав декларацію, так як не знав про такі вимоги.

На цей час він знову продовжує працювати на посаді майстра лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України. Зобов`язується у подальшому не допускати вказаних порушень.

У судовому засіданні прокурори Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали на обставини, викладені у протоколі, зазначивши наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення останнього, дослідивши матеріали цієї справи, суддя дійшов до такого.

Під час судового розгляду судом були досліджені такі документи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 :

- письмові пояснення ОСОБА_1 ;

- копія супровідного листа з ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства на ім`я начальника Управління стратегічних розслідувань від 24.11.2020 року;

- копія повідомлення ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства до НАЗК з приводу неподання декларації ОСОБА_1 як суб`єкта, який припиняє діяльність від 18.02.2020 року;

- копія особовою картки ОСОБА_1 ;

- копія листа ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції»;

- копії наказів про прийняття ОСОБА_1 на роботу та про припинення трудового договору;

- копія посадової інструкції майстра лісу;

- роздруківка з сайту НАЗК (декларації ОСОБА_1 );

- копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_1 з 10.09.2019 року по 24.01.2020 року працював майстром лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України.

Згідно з посадової інструкції майстра лісу Хортицького лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_1 є посадовою особою, яка входить до складу Державної лісової охорони України, здійснює контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною, захистом тваринного світу та лісів у районі знаходження його обходу, має адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , перебуваючи на вказаній посаді, відповідно до п.п. «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та до п.1 примітки до ст.172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 2 статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Згідно наказу №08-К від 24.01.2020 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним наказом 24.01.2020 року, тобто з 25.01.2020 року у останнього почав відраховуватися строк подачі декларації перед звільненням, яку він повинен був подати 13.02.2020 року.

Відповідно до п.1, п.п. 1 п. 3, п. 5 Розділу І «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (надалі Порядок) затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі НАЗК) 10.02.2017 №56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 р. за №201/30069 (який діяв на момент звільнення ОСОБА_1 і до 16.03.2020 року), цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон). Контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами верховенства права. Контроль декларацій НАЗК здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції (далі - Підрозділ), та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр). Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу.

Згідно п.1,2 Розділу ІІ Порядку НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі:

1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали);

2) інформації, що надходить до Національного агентства від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування;

3) інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування;

4) самостійного виявлення Національним агентством факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування відповідно до даних Реєстру;

5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів;

6) інформації, що надходить до Національного агентства від громадських об`єднань, їх членів або уповноважених представників.

Відповідно до п.п.3,5 Розділу ІІ Порядку у разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої (их) у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, вказаний Порядок визначає суб`єктів, що наділені правом перевірки даних декларацій, поданих суб`єктом декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних декларацій.

Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України до суб`єктів, які наділені правом перевірки декларацій, відповідно до Порядку, не відноситься. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадові особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до п. 4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування або несвоєчасної її подачі, після отримання письмового повідомлення з НАЗК, як спеціальний уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Але усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі, після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, тільки співробітники НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні данні щодо проведення відповідної перевірки стосовно останнього працівниками НАЗК, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УСР в Запорізькій області ДСР НП України. Матеріали цієї справи свідчать про те, що перевірка своєчасності подання декларації проводилася лише працівниками Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Санкцією вказаної статті передбачено накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи вид та міру адміністративного стягнення за ч.1 ст.172-6 КУпАП (штраф від 850 до 1 700 грн.) вважаю, що вказане адміністративне правопорушення підпадає під визначення «кримінального обвинувачення».

Докази визнаються такими, що одержані незаконним шляхом, коли їх збирання й закріплення відбулося з порушенням прав людини і громадянина, гарантованих Конституцією України, порядку, встановленого кримінальним процесуальним законодавством, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Отже, умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Згідно п.24 Розділу ІІІ «Положення про Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України» Управління на території обслуговування здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

В даному випадку перевірка своєчасності подання декларації ОСОБА_1 , на думку судді, відбувалася неналежним суб`єктом, за межами компетенції посадової особи Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області та без відповідного звернення НАЗК, тому доказі, зібрані працівниками вказаного Управління є недопустимими.

Вважаю, що працівник Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області направив протокол відносно ОСОБА_1 не в установленому законодавством порядку.

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що в цій справі про адміністративне правопорушення відсутні належні і достатні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 несвоєчасно виконав вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо подання декларації перед звільненням у 20-денний строк після звільнення.

Сам факт визнання ОСОБА_1 вини у порушенні вимог Закону України «Про запобігання корупції» не може бути достатнім доказом винуватості останнього за відсутності інших належних та допустимих доказів і не звільняє працівників, які склали протокол про адміністративне правопорушення, від доведення вини ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку судді, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись вимогами Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 9, 172-6 ч.2, 221, 245-252, 268, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного м. Запоріжжя

м. Запоріжжя Р.С. Холод