Справа № 350/433/21
Провадження № 3/350/163/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Максимів І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відлілення поліції № 2 Калуського районного ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 459424 від 09.03.2021 року, ОСОБА_1 , 09 березня 2021 року о 02 год. 46 хв. в селищі Перегінське, по вул. Небилівська, керував автомобілем Toyota Avensis, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків, тест 06709 - 1%, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак направив суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Крім цього, у своїй письмовій заяві ОСОБА_2 вказує, що своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає, оскільки транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував. Вказує, що свідків зазначених у протоколі на місці зупинки транспортного засобу при проведенні його огляду на стан сп`яніння не було, а тому працівники поліції не дотримались передбаченої законом процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння. Для підтвердження його позиції просив викликати та допитати зазначених у протоколі свідків у судовому засіданні та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ч. 6 ст. 266 КУпАП (діючої на момент вчинення правопорушення), огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (п.2 Порядку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків (п. 4 Порядку).

Крім цього, про необхідність проведення огляду водія на стан сп`яніння у присутності двох свідків, вказує і п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), відповідно до якої огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 459424 від 09 березня 2021 року огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків, результат тесту - 1,00%. Свідками у протоколі зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У доданих до протоколу письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначено, що вони були запрошені поліцейськими в якості свідків при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Разом з тим, у своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що свідків зазначених у протоколі на місці зупинки його транспортного засобу та проведення його огляду на стан сп`яніння не було, а тому просив викликати та допитати у судовому засіданні вказаних свідків.

У п. d ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зазначено, що кожний має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

За клопотанням ОСОБА_1 , у судове засідання неодноразово викликалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте останні в судове засідання не з`явилися повторно, з невідомих суду причин.

Слід зазначити, що суд не вправі посилатися на письмові показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки останні не допитувались у судовому засіданні.

Крім цього, у судовому засіданні був досліджений відеозапис, що міститься на СD-R диску, доданий до протоколу, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, був проведений за відсутності будь-яких свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП (діючої на момент вчинення правопорушення), огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, приходжу до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП (діючої на момент вчинення правопорушення), а тому такий огляд, у відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП, слід визнати недійсним.

Крім цього, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а не з ознаками алкогольного сп`яніння як зазначено у фабулі протоколу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно принципу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України, будь-які сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, недоведена належними та допустимими доказами, а тому приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Максимів І.В.