Номер провадження: 33/813/347/21
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М. Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Альбрехта І.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника Коваля В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, продавець ОСОБА_1 , 08.09.2020 року, близько 14:35 год., знаходячись на робочому місці у кафе «Full Cup», що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , перебував без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушив ч. 1 п.10 Постанови КМУ №641, скоїв адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

Не погоджується з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами. Апелянт стверджує, що справа розглянута без його участі, що позбавило його можливості викласти свою позицію та надати суду докази відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Апелянт просить скасувати постанову судді районного суду та закрити провадження по справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, посилаючись на те, що справа розглянута за його відсутністю, а копію постанови він отримав лише 12.02.2021 року, після чого невідкладно звернувся з апеляційною скаргою.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також просив поновити строк на апеляційне оскарження; дослідивши докази, які долучені до справи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується питання поновлення строку на апеляційне оскарження, то цей строк поновлений апеляційним судом, оскільки справа в суді першої інстанції розглянута без участі ОСОБА_1 , згідно доводів останнього копію оскаржуваного рішення він отримав 12.02.2021 року. Будь-які інші документи, які спростовують доводи апелянта про отримання копії оскаржуваної постанови раніше 12.02.2021 року, в матеріалах справи відсутні. Апеляційна скарга на постанову районного суду зареєстрована в Київському районному суді м. Одеси 22.02.2021 року (а.с. 11-12).

За наведених обставин апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови судді районного суду, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суддя районного суду послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №192911 від 24.09.2020 року; рапорт співробітника поліції; фотофіксацію порушення.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Погоджуючись з рішенням судді районного суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд враховує наступне.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №192911 від 24.09.2020 року, ОСОБА_1 , 24.09.2020 року, о 14 год. 35 хв., знаходячись у кафе «Full Cup», що розташовано за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 119 Б, перебував без засобів індивідуального захисту, а саме без маски, чим скоїв адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується фотофіксацією порушення, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно знаходиться на робочому місці без засобів індивідуального захисту, зокрема респіратору або захисної маски.

Скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується поясненнями самого апелянта, який пояснив апеляційному суду, що у вказаний в протоколі час та місці знаходився в кав`ярні. На той час, коли в приміщення увійшли працівники поліції його захисна маска впала, але одягнути він її не міг, оскільки готував каву.

Доводи захисника щодо відсутності доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в тому числі неможливості визнання допустимим доказом фотознімку, з огляду на відсутність на ньому дати та місця його здійснення, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки ОСОБА_1 в ході апеляційного перегляду справи не заперечував того факту, що на фото зображений саме він, а фото зроблене безпосередньо в день складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів захисника щодо невірного зазначення в абзаці 1 мотивувальній частині постанови судді дати вчинення адміністративного правопорушення «08.09.2020 року» замість вірного «24.09.2020 року», та в абзаці 6 мотивувальної частини невірного зазначення інкримінованої статті, а саме «ч.2 ст.51 КУпАП» замість «44-3 КУпАП», то апеляційний суд вважає їх очевидною технічною опискою, допущеною під час виготовлення тексту судового рішення за допомогою комп`ютерної техніки. Вказані описки не впливають на правильність прийнятого рішення по справі, не змінюють його суті, та можуть бути виправлені суддею районного суду шляхом ухваленні відповідного рішення про виправлення описки.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості висновку судді районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, апеляційний суд виходить з того, що диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому, доводи апелянта про те, що він не є суб`єктом правопорушення, є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч.10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

При цьому, під громадським місцем, з урахуванням положень вказаної Постанови КМУ, в даному випадку, слід вважати приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , який фактично не спростовує його перебування в громадському місці, а саме у кафе, без засобів індивідуального захисту, зокрема респіратору чи захисної маски, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суддя районного суду не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відсутність в матеріалах справи відомостей та доказів щодо негативних наслідків правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова судді районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст. 44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 22, ч.2 ст.284 КУпАП, з винесенням усного зауваження.

Керуючись ст. 22, ч.2 ст.284, ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним за ст. 44-3 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський