Справа №487/261/21
Провадження № 33/812/161/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Кащенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову, яку ухвалив Заводський районний суд м.Миколаєва під головуванням судді Нікітіна Д.Г. у приміщенні цього суду 24 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532464, складеного 03 січня 2021 року, 03 січня 2021 року о 22 годині 00 хвилин у м. Миколаєві по Лазурна, 6-Б водій ОСОБА_1 керував т/з Сітроєн д.н.з. НОМЕР_1 в м.Миколаєві, Заводський район по вул. Лазурна 6Б, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від від 24 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням чинного законодавства.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні постанови суд взяв до уваги лише матеріали справи складені працівниками поліції. Справа була розглянута у відсутність ОСОБА_1 , чим його було позбавлено прав надавати пояснення по суті справи, подавати докази.

Апелянт наголошує, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився поруч із ним, тому транспортний засіб він не зупиняв.

Вважає, що відеозапис, який надано до суду не відображає хто саме керував транспортним засобом, а тому не може бути належним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідки, пояснення яких містяться в матеріалах справи, не були свідками зупинки транспортного засобу, а тому їх пояснення не є належним доказом.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами, відповідно до положень ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,4,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №532464, складеного 03 січня 2021 року, що цього дня 03 січня 2021 року о 22 годині 00 хвилин у м. Миколаєві по Лазурна, 6-Б водій ОСОБА_1 керував т/з Сітроєн д.н.з. НОМЕР_1 в м.Миколаєві, Заводський район по вул. Лазурна 6Б, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

Від підпису в даному протоколі та ознайомлення з ним та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с.1).

При вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя районного суду, вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у присутності ОСОБА_1 підписаного двома свідками. Протокол про адміністративне правопорушення за своєю формою та змістом, відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 мав запах з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Вказаний акт огляду підписано свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3).

На ім`я ОСОБА_1 , інспектором взводу №1 роти №2 батальйону № 2 УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Марченком Д.С. було виготовлено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до МОЦПЗ.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , наданих їм в вільній формі, слідує, що з 3 січня 2021 року близько о 22 годині 09 хвилині за адресою м. Миколаїв по вул.Лазурній, 6 мене було запрошено в якості свідка того, що в його присутності та присутності ще одного свідка ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер або в медичному закладі, на що останній відмовився, чим за складеним протоколом порушив пункт 2.5 ПДР України (а.с.4).

Аналогічні пояснення надані свідком ОСОБА_5 (а.с.5).

На підтвердження вини ОСОБА_1 , районний суд також обґрунтовано послався на додані до протоколу та залучені до справи відеозаписи.

Із змісту вказаних відеозаписів ретельно досліджених судом встановлено, як поліцейський автомобіль переслідує транспортний засіб Сітроєн д.н.з. НОМЕР_1 та декілька разів попереджає про зупинку, на що вказаний автомобіль відреагував не відразу, продовжував рух та проїхав у двір будинку 6-Б по вул. Лазурній де зупинився.

На відео вбачається, також що після зупинки з автомобіля вийшов водій та особи, які знаходились разом з ним, які всіляко провокували працівників поліції, вели зйомку, викрикували в образливій формі, що поліцейські їх підстерігали. Працівниками поліції було роз`яснено, що зупинка їх автомобіля була обумовлена тим, що транспортний засіб Сітроєн д.н.з. НОМЕР_1 рухався без номерних знаків на передній частині автомобіля. Декілька разів ОСОБА_1 , як водію транспортного засобу, пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 постійно виражався нецензурно на адресу працівників поліції, викрикував, щоб його не чіпали та зауважував, що він є капітаном прикордонних військ, реагував на всі розмови чи зауваження поліцейських агресивно.

Крім того з вказаного вище відео також вбачається, що працівниками поліції були запрошені свідки та в їх присутності було запропоновано декілька разів ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі. Проте своїм відволіканням від поставлених перед ним питань, оскільки останній постійно вказував свідкам, що вони не були присутні при зупинці транспортним засобу та не мали змоги бачити, що саме він керував транспортним засобом, а також, своєю лайливою поведінкою, яка не відповідала обстановці, водій фактично відмовився від проходження огляду.

Таким чином оцінюючи зміст вказаних відео в цілому, висновок районного суду, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу Сітроєн д.н.з. НОМЕР_1 є правильним, оскільки відсутні будь які обставини на відео, які б вказували на те, що вказаним автомобілем управляла будь-яка інша особа, окрім ОСОБА_1 , який знаходився в салоні автомобіля та вийшов з нього після зупинки. На інших осіб, які були також присутні в автомобілі та вийшли після зупинки, ОСОБА_1 не вказував як на водіїв і ці особи про таке не заявляли.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 , батько ОСОБА_1 , суду показав, що саме він того дня керував автомобілем Сітроєн д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходився його син ОСОБА_1 зі своїми друзями, яких він довіз до під`їзду свого помешкання у дворі будинку АДРЕСА_2 , та посварившись з сином залишив його з друзями біля машини пішов до дому. Через тривалий час син прийшовши додому йому розповів про те, що трапилося.

Оцінюючи в сукупності докази наявні в матеріалах справи, суд доходить висновку про те, що покази вказаного свідка не можуть бути спростовними щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Так, свідку не відомо, що відбувалося після того, як він залишив автомобіль у дворі будинку де перебував його син з друзями. Таке не виключає в подальшому управління сином ОСОБА_1 цим транспортним засобом.

Також, не можна прийняти до уваги покази вказаного свідка, через те, що на відеозапису чітко вбачається переслідування поліцейськими транспортного засобу Сітроєн д.н.з. НОМЕР_1 та після його зупинки спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , як водієм цього автомобіля. Свідок ОСОБА_6 у своїх поясненнях зазначив, що не був свідком саме цих подій.

За вказаних обставин, доводи ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки сукупність доказів, які є в матеріалах справи, підтверджують винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не дають підстав для обґрунтованих сумнівів в зворотному. Вказані доводи ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції розцінюються як обраний ним неналежний спосіб захисту та намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

Зауваження в апеляційній скарзі щодо письмових пояснень свідків, не заслуговує на увагу, оскільки такими чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що ним не оспорюється.

Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції в межах її оскарження, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому підстав для скасування постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 24 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 24 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко