ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/1267/20Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/200/21 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, 17 листопада 2020 року о 18:35 год в смт. Підволочиськ по вул. Д.Галицького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду відносно нього скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП у звязку з тим, що справу розглянуто без його участі.

Просить визнати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим через відсутність в ньому підписів свідків, а також незазначення від якого саме огляду він відмовився.

Зазначає, що працівники поліції не представили жодних спеціальних технічних засобів, за допомогою яких буде проводитись огляд на стан сп`яніння, а також не надали сертифікату щодо їх повірки.

Посилається на порушення працівниками вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 у звязку з тим, що в матеріалах справи відсутнє направлення у медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вважає недопустимими доказами письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не допитувались безпосередньо в судовому засіданні. Зазначає, що свідок ОСОБА_2 не був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанову винесено без його участі, а копію постанови він отримав 03 березня 2021 року, що підтверджується роздруківкою трекінгу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497313 від 17 листопада 2020 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є допустимим доказом в контексті ст. 251 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно з якими 17 листопада 2020 року у їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився; диском з відеозаписом з бодікамери працівника поліції.

Посилання апелянта на порушення судом його право на захист у звязку з розглядом справи за його відсутності є необґрунтованим, оскільки він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та судом неодноразово відкладався розгляд даної справи за клопотанням ОСОБА_1 04.12.2020 року, 26.01.2021 року, 05.02.2021 року, 11.02.2021 року та 16.02.2021 року тому суд, враховуючи вимоги ст.ст. 277, 38 КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 щодо порушення судом принципу безпосередності дослідження доказів, який не допитав свідків у судововму засіданні, оскільки їх неявка не перешкоджала суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити їх письмові пояснення, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.

Також критично оцінюються доводи апелянта щодо відсутності, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідка ОСОБА_2 , оскільки вони спростовуються наявним підписом даного свідка у протоколі про адмінправопорушення та будь-яких доказів, які б підтверджували факт відсутності свідка, ОСОБА_1 , не надано.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта стосовно того, що працівники поліції не представили жодних спеціальних технічних засобів, за допомогою яких мав би проводитись огляд на стан сп`яніння, а також не надали сертифікату щодо їх повірки, оскільки такої вимоги ОСОБА_1 не заявляв та й від самого огляду на стан сп`яніння відмовився.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі- відсутні.

Крім того, вважаю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підставним, а тому апелянту слід його поновити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення, а постанову суду щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя