ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/179/21 Справа № 702/49/21 Головуючий по першій інстанції Жежер Ю.М.
Категорія ч.4 ст.172-6 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю прокурора Гречаника Р.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Підчасюка В.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Монастирищенської міської ради Черкаської області, працюючого директором ТОВ «Агровек Атлантик Груп»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП , -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №47/2021 від 15.01.2021, ОСОБА_1 , будучи депутатом Монастирищенської міської ради Черкаської області та відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.7 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» 26.06.2020 подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік у якій не відобразив дохід в сумі 405 700,00 грн. від операцій з продажу об`єктів нерухомого майна, що становить 193 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2021 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції на власний розсуд змінено формулювання обвинувачення та викладено його вже в іншій формі, а сам: «З урахування викладеного вище, суддею встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією на підставі п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п.7 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» у поданій ним 27.05.2020 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за 2019 рік подав завідомо недостовірні відомості у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки», а саме не відобразив дохід в сумі 405 700,00 грн. від операцій з продажу об`єктів нерухомого майна, що відрізняються від достовірних на суму, передбачену у примітці до ст.172-6 КУпАП та становить 211 прожиткових мінімумів для працездатних осіб».

Таким викладом змінено формулювання обвинувачення, суд перебрав на себе функцію державного обвинувача та позбавив його від належного захисту саме від вже змінного обвинувачення, що є неприпустимо.

Зазначає, що в описовій частині протоколу, яка являє собою фабулу вчиненого правопорушення, містяться дані як особи ОСОБА_1 так і іншої особи ОСОБА_2 .

Одночасно зазначає, що в протоколі вказано, що місце вчинення правопорушення є місце виникнення обов`язку подавати декларацію, тобто Монастирищенська міська рада Черкаської області, з чим неможливо погодитися, оскільки відповідно до листа №1041 від 26.02.2021, виданого Монастирищенською міською радою він в приміщенні міської ради особистого кабінету немає і будь-якими приміщеннями не наділений, тоді як він працює директором ТОВ «Агровек Атлантик Груп», а тому його посада директор, а не Монастирищенська міська рада Черкаської області, посада депутата, як зазначено у протоколі.

Вважає, що місце вчинення правопорушення даним протоколом по суті є невстановленим, а тому беззаперечно стверджувати, що справу повинен розглядати Монастирищенський районний суд Черкаської області, підстав немає.

Вказує, що за зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою він ніколи не проживав і зареєстрований не був, а даний протокол складався в його відсутність.

Крім того, ним направлялися на адресу УСР в Черкаській області письмові пояснення щодо суті вчиненого правопорушення, які відсутні в матеріалах справи.

Апелянт також вважає, що відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» повноважень на здійснення перевірки фактів повноти подання декларації у органів національної поліції немає, а такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 одночасно зазначає, що судом його покази та покази свідка ОСОБА_3 спростовані тим, що між ним та ОСОБА_3 розрахунок за об`єкт нерухомості повинен відбуватися безпосередньо в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточні рахунки.

Посилається на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про форму його вини, про наявність прямого умислу на вчинення даного правопорушення та не містить жодних доказів на підтвердження такого умислу.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Підчасюка В.Ю. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, за обставин, викладених в постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу корупційного правопорушення не відповідають вимогам закону.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи депутатом Монастирищенської міської ради Черкаської області та відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.7 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» 26.06.2020 подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік у якій не відобразив дохід в сумі 405 700,00 грн. від операцій з продажу об`єктів нерухомого майна, що становить 193 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Факт отримання доходу ОСОБА_1 у 2019 році підтверджується договором купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_1 , який продав належну йому на праві власності квартиру та покупцем ОСОБА_3 , згідно якого, продаж квартири вчинено за 405 700,00 грн., а отже, кошти отримані в результаті її продажу, також перейшли у власність ОСОБА_1 в момент укладення договору купівлі-продажу.

Крім того, факт укладення договору купівлі-продажу від 01.02.2019 не заперечується ОСОБА_1 і в наданих ним письмових поясненнях від 21.01.2021, адресованих оперуповноваженому управління стратегічних розслідувань у Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України старшому лейтенанту поліції Терновському О.В.

Тому ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, був зобов`язаний вказати в Розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2019 рік дохід від відчуження нерухомого майна в розмірі 405 700,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом змінено формулювання обвинувачення. В свою чергу, з врахуванням змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 47/2021 від 15 січня 2021 року, вважаю зазначені доводи апелянта неспроможними.

Неприйнятними є доводи апелянта ОСОБА_1 , що в описовій частині протоколу, яка являє собою фабулу вчиненого правопорушення, містяться дані як особи ОСОБА_1 так і іншої особи ОСОБА_2 , так як під час розгляду справи судом першої інстанції його захисником Підчасюком В.Ю. про дану обставину зазначалося, при цьому судом з цього приводу належним чином вмотивано своє рішення та зазначено, що дана обставина ніяким чином не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП. З даними висновками місцевого суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

Також місцевим судом належним чином, з посиланням на норми чинного законодавства, вмотивовано своє рішення з приводу місця вчинення даного адміністративного правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що місце вчинення правопорушення даним протоколом по суті є невстановленим, не підлягають до задоволення.

Не підлягають до задоволення і доводи ОСОБА_1 про те, що відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» повноважень на здійснення перевірки фактів повноти подання декларації у органів національної поліції немає, а такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, оскільки вони також були предметом розгляду суду першої інстанції, яким надана належна оцінка, з якою погоджується і апеляційний суд.

Належне спростовування надано місцевим судом і поясненням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про проведення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири від 01.02.2019 у 2016 році.

Доводи апелянта ОСОБА_1 , що ним направлялися на адресу УСР в Черкаській області письмові пояснення щодо суті вчиненого правопорушення, які відсутні в матеріалах справи є неприйнятними, оскільки апелянтом не надано доказів про їх надання, тоді як у матеріалах містяться його пояснення від 21.02.2021, адресовані оперуповноваженому управління стратегічних розслідувань у Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України старшому лейтенанту поліції Терновському О.В. Зазначеним поясненням надана оцінка як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Не можуть бути задоволені доводи апелянта, що за зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою він ніколи не проживав і зареєстрований не був, а даний протокол складався в його відсутність, так як відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, зі слів вказаної особи. В свою чергу із протоколу про адміністративне правопорушення № 47/2021 від 15 січня 2021 року, складений відносно ОСОБА_1 вбачається, що він ним підписаний та яким зазначено, що «Пояснення будуть надані в письмовому вигляді протягом п`яти робочих днів після отримання даного протоколу». Будь які зауваження щодо змісту протоколу відсутні.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у нього прямого умислу на вчинення даного правопорушення, вважаю, що вони не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування зобов`язаний подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка ним і подана. Тобто, подаючи завідомо недостовірні відомості у декларації він усвідомлював протиправний характер своїх дій.

Таким чином, суд повно та всебічно дослідив обставини справи, дотримався вимог як матеріального, так і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування оскаржуваної постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2021 року, немає.

Керуючись ст.294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба