Справа № 466/3009/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П. Т., з участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія АТП №1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

07 квітня 2021 року на адресу суду з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАБ № 236881 від 30.03.2021, 30 березня 2021 року о 09:25 год. у м. Львові, пр-т В. Чорновола, 45, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Богдан А092, номерний знак НОМЕР_1 , рейс № 37 «Г. Хоткевича-Під Голоском», здійснював регулярні перевезення пасажирів більше ніж передбачено технічними характеристиками, а саме при дозволених сидячих місцях в кількості 21 місце, перевозив 30 пасажирів, чим порушив умови карантину, згідно постанови КМУ № 641 від 22.11.2020, абзац 1, підпункт а, пункт 11, 35 та зміни до постанови КМУ № 772 від 12.11.2020 до постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При розгляді адміністративної справи в суді гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП заперечив та пояснив, що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності за інкриміноване йому правопорушення, оскільки він є працівником Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1, прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів, послуг з перевезення пасажирів не надає, причому керував автобусом, виконуючи свої трудові (посадові) обов`язки водія.

Враховуючи викладене, просив закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить наступного висновку.

Згідно вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст. 283 КУпАП виносить постанову.

Згідно ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами,

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно п. п. 2 п. 11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1100 від 11 листопада 2020 «Зміни, що вносяться до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641», пункт 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 виключено.

У матеріалах справи відсутні дані щодо технічної характеристики транспортного засобу (кількості місць для сидіння), визначених у реєстраційних документах (свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), яким гр. ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, особи не встановлені і не допитані. З відеозапису, долученого працівниками поліції не можливо встановити вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки на такому зафіксовано одного пасажира, котра готувалась до виходу з транспортного засобу. Відсутні будь-які інші докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки, працівниками поліції не доведено факт, що гр. ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів поза межами кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, не доведено в якому режимі здійснювалось перевезення пасажирів, суддя вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 44-3, 251, 252, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя П. Т. Едер