Провадження № 3/369/2008/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.04.2021 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали інспектора БПП в с. Чайки УПП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає відповідно до протоколу АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, дані про ІПН в матеріалах справи відсутні; - за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Встановив

04.02.2021 року у провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун С.В. надійшла справа про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 311079 від 22.09.2020 року 22.09.2020 приблизно о 00 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Садова 51 в с. Білогородка, Києво-Святошинський район, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП України (в редакції на момент вчинення правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення) передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 311079 від 22.09.2020 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 22.09.2020 року, які були свідками відмови водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я;

рапортом командиру взводу БПП в с. Чайки УПП в Київській області від 22.09.2020 року;

розпискою ОСОБА_1 від 22.09.2020 року, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом доби;

відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому ОСОБА_1 заявляє про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Тобто, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності (рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001).

Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (ч. 2 ст. 8 КУпАП).

Аналізуючи наведені положення, суд дійшов висновку, що дія КУпАП в редакції від 17.03.2021 року не поширюється на правовідносини, які закінчились до набрання чинності цією редакцією.

Оскільки ОСОБА_1 порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП 22.09.2020 року, то він підлягає відповідальності на підставі редакції статті 38 КУпАП, яка діяла під час вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення , а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративні матеріали у даній справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями передано на розгляд судді Хрипун С.В. 04.02.2021 року, тобто на момент закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Щодо висновку суду про закриття провадження на підставі ст.38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення вини особи, яка притягується до відповідальності, є неможливим, враховуючи слідуюче.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Натомість, згідно правил ч.2 ст.38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, визначено,якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні ? не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, які передбачені ст.38 КУпАП, а не закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, як те вказав суд першої інстанції закриваючи провадження по справі.

Враховуючи, що сплив строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження по справі, як наприклад відсутність в діях особи складу чи події адміністративного правопорушення, то визнання вини особи, яка притягується до відповідальності, є обов`язковим з огляду на вимоги ст.280 КУпАП.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а справу - закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 38, ст. 30, 247 п. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана Володимирівна Хрипун