ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/583/21

Провадження № 3/568/1219/21

13 травня 2021 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області від 05.06.2000 року,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

19.04.2021 року о 09 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 здійснила продаж алкогольного напою 0,1 літра прозорого кольору з характерним запахом алкоголю та продала три сигарети по штучно марки «Комплімент» за 10 гривень громадянину ОСОБА_2 , чим порушила п.п. 7 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» без ліцензії та право продажу від 02.03.2015 р., п.2 ст.2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р., №481 Постанови КМУ «Про затвердження правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30.07.1996 р., чим порушила ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, вказала що ОСОБА_3 неодноразово допомагав їй по господарству. Грошей за свою роботу він не брав, тому вона дала йому декілька сигарет та 100 грам горілки. Алкогольні напої вона купувала на базарі, що це за напій та хто його виробник не пам`ятає. Торгівлею алкогольними напоями вона не займається, як фізична особа підприємець не зареєстрована та ліцензію на здійснення господарської діяльності щодо торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами не отримувала.

Працівник поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в с.Старики Радивилівського району особи, які не зареєстровані фізичними особами-підприємцями та не отримували відповідні ліцензії про право здійснювати певні види діяльності, здійснюють торгівлю алкогольними напоями за місце свого проживання. ОСОБА_1 систематично здійснює торгівлю алкогольними напоями сумнівного походження та сигаретами. Від мешканців села неодноразово надходять скарги з приводу цього. На зауваження та вимоги припинити діяльність, ОСОБА_1 не реагує. 19.04.2021 року ОСОБА_3 під час розмови повідомив, що купив у ОСОБА_1 вдома три сигарети та 100 грам алкогольних напоїв, заплативши останній 15 гривень.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що живе поряд з ОСОБА_1 , яка постійно здійснює торгівлю алкогольними напоями. Люди в селі обурюються, оскільки чоловіки в неї постійно купують горілку. Вона вже втомилася з цим боротись, чоловік та син постійно в неї купують алкоголь.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що звернувся до органів поліції із заявою про те, що ОСОБА_1 торгує горілкою. Бо люди вже не витримують, село спивається. Все село знає, що будь-який час у ОСОБА_1 можна купити горілку, тим більше алкогольні напої сумнівної якості. На зауваження односельців ОСОБА_1 не реагує, каже: «продаю і буду продавати».

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_2 , який за приміщенням магазину в с.Старики Радивилівського району розпивав алкогольні напої та на запитання працівника поліції відповів, що алкогольні напої купив у ОСОБА_1 . Також на відеозапису зафіксовано огляд житлового приміщення ОСОБА_1 , яка на запитання працівника поліції підтвердила той факт, що продала ОСОБА_2 100 грам горілки та три сигарети, отримавши за це 15 гривень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , працівника поліції Сологуб Я.Л., свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законом.

При цьому, згідно з ч.ч. 1,2 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п.7 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року, ліцензуванню підлягає виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального";

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи у період зупинення дії ліцензії повністю або частково, суб`єкти господарювання притягаються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, які встановлюються, в тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих та свідків.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, яка поставлена у вину ОСОБА_1 , характеризується протиправними, винними діями щодо здійснення останньої підприємницької діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та її вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №340901 від 19.04.2021 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст. 251 КУпАП (а.с.2)

- додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано вилучення у ОСОБА_1 рідина в пластиковій пляшці ємкістю 0,1 літра, три сигарети в пачці «Комплімент» та 14 сигарет в пачці «Комплімент» і 15 гривень, згідно протоколу огляду від 19.04.2021 р. (а.с.9, 11).

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються відео файлом, долученим до матеріалів справи. (а.с.12).

З пояснень записаних власноручно ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.04.2021 р. вбачається, що остання з порушенням згідна, більше такого не повторить. Таким чином, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 вину визнала.

Між тим, адміністративним правопорушенням відповідно до вимог ст.9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, і є об`єктивною стороною правопорушення.

Відповідно до ст.2 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під господарською діяльністю в ст.3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до положень п.14.1.36 Податкового Кодексу України, ст. 14 Господарського Кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

За вказаних обставин, не дивлячись на позицію ОСОБА_1 щодо повного заперечення її вини, відсутність відомостей щодо реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта господарської діяльності, а також відсутність ліцензії, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КупАП.

При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34, 35 КупАП суд не вбачає.

За вищевказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 164 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією вилученої продукції та грошей, отриманий внаслідок вчинення цього правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 34, 35, 164, 221, 251, 268, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу розміром одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскацією вилученої продукції та грошей, отриманих внаслідок вчинення цього правопорушення. а саме рідини в пластиковій пляшці ємкістю 0,1 літри, 17 сигарет в пачці «Комплімент», та 15 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний строк, штраф підлягає примусовому стягненню із ОСОБА_1 в порядку ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 34 000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк