П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Справа № 414/953/21

Провадження № 3/414/316/2021

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Тесленко І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАБ №637978 від 22.04.2021 року, яка надійшла від Сватівського РВП ГУНП в Луганській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Залиман Сватівського району Луганської області, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановила:

до Кремінського районного суду Луганської області від Сватівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, повідомила, що вона зараз працює в м. Києві, її син ОСОБА_2 26.02.2009 року мешкає зараз з бабусею та дідусем, які є батьками її колишнього чоловіка. 22.04.2021 року вона приїхала з м. Києва додому, їй подзвонив син та вимагав, щоб вона дала йому гроші в сумі 2000,00грн., вона йому відмовила та запропонувала купити те що він захоче. Після цього син приїхав до неї додому, поводився агресивно, просив віддати йому золотий ланцюжок про наявність якого він дізнався від батька. Коли вона повідомила йому що вона його продала, щоб зробити ремонт в його кімнаті, він розлютився, вибіг на подвір`я, вдарив її граблями в живіт. Вона його не чіпала та не ображала, намагалась якость заспокоїти. Він вибіг з подвір`я та зателефонував батькові, який як їй відомо сказав йому викликати поліцію.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла наступного висновку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №637978 від 22.04.2021 року, «22 квітня 2021 року приблизно о 13-30 годині ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані співробітником поліції за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

Частина 1 статті 184 КУПАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом такого порушення (правова позиція ВС/КАС від 08.07.2020 у справі №177/525/17).

Згідно до позиції, викладеній в Постанові Верховного суду від 20.05.2020 року справа №524/5741/16-а, адміністративне провадження №К/9901/33786/18, рапорт працівника поліції також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Матеріали справи містять у собі виключно протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, копію свідоцтва про народження дитини, копію паспорту ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 та батька дитини ОСОБА_4 , який не був безпосереднім свідком події, а також заяву ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Інших доказів суду надано не було.

Тож, будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП надано суду не було.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» зазначив, що Український уряд визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд. Більш того, у рішенні ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В узагальненні судової практики застосування судами України законодавства про відповідальність за адміністративні правопорушення, що посягають на здійснення народного волевиявлення та встановлений порядок його забезпечення (статті 212-7 - 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення), та злочини проти виборчих прав і свобод (статті 157 - 160 Кримінального кодексу України), підготовленому Верховним Судом, стверджується, що правильною слід вважати судову практику, коли у разі неналежно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення та порушення положень статей 254, 256, 268 КУпАП, зокрема відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП), провадження у справі підлягає закриттю із звільненням особи від адміністративної відповідальності (стор. 96 Узагальнення).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять у собі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя вважає за необхідне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, 283 - 284 КУпАП, суддя

постановила:

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.О. Тесленко