Справа № 127/2527/21
Провадження № 33/801/371/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу адвоката Юрченка Т. П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

22 січня 2021 року о 02:20 год по вул. Лебединського, 13 у м. Вінниці водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volksvagen Jettа», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Юрченко Т. П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист та позбавив можливості надати докази його невинуватості.

Також указав, що судом першої інстанції не досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Адвокат Юрченко Т. П. посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист.

Такі доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскільки право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності встановлено ст. 268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як слідує із матеріалів справи, 01 квітня 2021 року місцевий суд повідомив ОСОБА_1 , що справа призначена до розгляду на 06 квітня 2021 року, за допомогою SMS-повідомлення (а.с.20).

05 квітня 2021 року ОСОБА_1 надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. До заяви долучено результати дослідження від 01 квітня 2021року про позитивний тест на Covid-19 (а.с.21-22).

Отже, суд першої інстанції розглянув справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, що суперечить ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Посилання суду першої інстанції на практику ЄСПЛ щодо реагування на випадки зловживання процесуальними правами та затягування розгляду справи є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 надав суду докази захворювання на Covid-19.

Зазначені обставини суд першої інстанції не враховував та прийшов до помилкового висновку про можливість завершення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на порушення судом першої інстанції права на захист правопорушника судове рішення підлягає скасуванню.

З метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Частиною сьомою статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 22 січня 2021 року о 02:40 год по вул. Лебединського, 13 у м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volksvagen Jettа», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом установлено, що 22 січня 2021 року о 02:40 год водій ОСОБА_1 їхав у місто Рівне до дружини, яка за станом здоров`я перебувала у край важкому стані.

Останній не заперечував, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак зазначав, що відмова була пов`язана виключно з об`єктивними та непереборними обставинами.

Як слідує зі свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина заявника ОСОБА_2 померла у м. Рівне.

Указані обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження освідування на стан сп`яніння в медичному закладі (який потребує значного часу), діяв в умовах крайньої необхідності, адже, поспішав до важкохворої дружини.

За змістом ст. 17 КУпАП особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що у момент, коли ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, він терміново їхав до дружини, яка за станом здоров`я перебувала у край важкому стані та потребувала його догляду.

Наведені обставини вказують на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі була викликана виключно необхідністю надання допомоги хворій дружині.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ч. 4 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Юрченка Тараса Петровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року скасувати та постановити нову постанову.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 17 КУпАП, у зв`язку із перебуванням у стані крайньої необхідності.

Провадження у справі закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С.К. Медвецький