Справа № 946/2054/21 Провадження № 3/946/810/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

притягуваного - ОСОБА_1

представника притягуваного ОСОБА_1 Щербакова С.Ю.,

ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

не працюючого, мешкає за адресою:

АДРЕСА_1

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.185, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Ізмаїльського міськрайонного суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії AA № 346910 від 15.03.2021 року, серії БД № 074426 від 15.03.2021 року, складені відносно ОСОБА_1 за ст.185, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 074426 від 15.03.2021, ОСОБА_1 14 березня 2021 року о 23 год. 14 хв. в м.Ізмаїлі, вул.Краснодонська, буд.57 керував автомобілем «ВАЗ 21011» державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у медичному закладі у лікаря, результат позитивний 1,07 промілі, що підтверджується висновком, чим порушив п. 2.9 «а» ПДД, тим самим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 346910 від 15.03.2021 року вбачається, що 14.03.2021 року о 23 год. 48 хв., в місті Ізмаїл, вул.Краснодонська, буд.57, ОСОБА_1 не виконував неодноразове законе розпорядження (вимогу) про припинення правопорушення, шарпав ОСОБА_2 , поводив себе зухвало та неохайно, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністравтине правопорушення. передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в

стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що в його діях відсутній склад правопорушень, який передбачений ст.185, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, відсутні кваліфікуючі ознаки, передбачені вказаними статтями, заперечував проти протоколів, просив закрити справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень. Пояснив, що він за кермом автомобіля не знаходився, поводив себе чемно, вимоги щодо подання документів водія до пасажиру не законні. Будь яких дій щодо непокори не було. тощо.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснив, що протоколи про адміністративне правопорушення серії AA № 346910 від 15.03.2021 року, серії БД № 074426 від 15.03.2021 року, було складено із порушеннями, а також обставини зазначені в протоколі не відповідають фактичним подіям 14.03.2021 року, у зв`язку із чим, є підстави вважати відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відеозапису долученого до матеріалів про адміністративне правопорушення, транспортний засіб не рухався та зупинка вказаного транспортного засобу працівниками поліції не здійснювалась. До протоколу про адміністративне правопорушення рапортів або письмових пояснень працівника поліції із зазначенням обставин зупинки транспортного засобу не надано. Оскільки обслідування особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, до якої не застосовувався поліцейський захід - зупинка транспортного засобу, не є об`єктивною стороною правопорушення, як наслідок відсутній склад адміністративного правопорушення. Вказує на те, що обов`язковою умовою для наявності складу адміністративного правопорушення за зазначеною статтею є факт керування особою транспортним засобом та руху автомобіля, однак, на його думку, відсутні докази, що підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Зазначає, що на момент прибуття співробітників патрульної поліції за адресою м.Ізмаїл вул.Краснодонська, 57 ОСОБА_1 знаходився на узбіччі дороги у вказаному автомобілі та не здійснював будь яких дій з керування транспортним засобом. Більш того, співробітники патрульної поліції прибули за вказаною адресою, не представившись, без будь яких пояснень почали вимагати від ОСОБА_1 надання документів, що посвідчують особу водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та вимагали безпідставно проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому співробітники поліції, продовжуючи свою зухвалу та незаконну поведінку, застосували до ОСОБА_1 спеціальний засіб - кайданки. При цьому будь яких пояснень своїх дій співробітники поліції не надали. В подальшому, доправивши ОСОБА_1 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області для встановлення його особи та складання протоколів про адміністративне правопорушення. Під час перебування ОСОБА_1 в Ізмаїльському РВП ГУНП, відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що на місці зупинки ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння не пропонували пройти взагалі. Також, як вбачається із матеріалів відеофіксації долученої до матеріалів адміністративної справи, відеофіксація є уривчатою та не відповідає вимогам інструкції. Крім цього, звернув увагу на те, що опір ОСОБА_1 не чинив, тощо. Таким чином, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, який передбачений ст.185, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він та ОСОБА_1 були в гостях у ОСОБА_5 на святкуванні «Масляної». Зазначає, що він не пив, оскільки наступного дня йому було необхідно на роботу. Він сів за руль, ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні. Пізніше зрозумів, що забув документи у ОСОБА_5 . Побачивши екіпаж поліції, зупинив автомобіль, сказав ОСОБА_1 закрити багажник, а сам побіг за документами. Зазначає, що ключі залишалися в нього, та в подальшому саме він написав працівникам поліції розписку про те, що забирає автомобіль. На місці де знаходився вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 вже не було, але оскільки в нього знаходили ключі від автомобіля він сів за кермо і поїхав з місця де знаходився автомобіль.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 14.03.2021 року

до нього в гості приїхали ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , вони повечеряли, він з ОСОБА_7 випивали алкогольні напої, ОСОБА_8 не пив спиртне, оскільки був за кермом, та наступного дня йому необхідно було на роботу. Зазначив, що після 23 години він провів гостей, ОСОБА_8 сів за кермо, ОСОБА_1 сів на пасажирське сидіння за водієм, та вони поїхали. Приблизно через хвилин 30-40 повернувся ОСОБА_9 , зазначив, що забув сумку, забрав її та пішов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення притягуваного та його представника, свідків, дослідивши відеозапис, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом було розглянуто два протоколи про адміністративні правопорушення, оскільки відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами

огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерства Охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другій залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, як вбачається з аналізу наведених норм, до відповідальності за ст.130 КУпАП може бути притягнуто лише водія, тобто особу, яка керувала транспортним засобом.

Однак як встановлено судом у судовому засіданні, ОСОБА_1 не знаходився за кермом транспортного засобу, що підтверджується показами свідків. Не вбачається, що притягуваний ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу також і з самого відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. На момент прибуття співробітників патрульної поліції ОСОБА_1 знаходився на узбіччі дороги та не здійснював будь яких дій з керування транспортним засобом.

Будь-яких доказів керування ОСОБА_1 автомобілем суду надано не було, більш того як вбачається з дослідженого у судовому засіданні відеозапису долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 одразу наголошував співробітникам поліції, що транспортним засобом не керував, а водій який керував повинен повернутися.

Для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Належних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, співробітниками поліції суду не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За таких умов, суд вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу знаходився у стані алкогольного

сп`яніння під час керування транспортним засобом, є безпідставними та не підтверджуються належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, з урахуванням приписів ст.62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних причин.

З наданого відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не вбачається, що притягуваний ОСОБА_1 не виконував законні розпорядження, шарпав, вчиняв опір чи поводив себе нахабно.

Так само, відеозапис не містить інформації щодо предмету доказування, а тому не є належним доказом вчинення опору ОСОБА_1 .

Будь яких інших доказів що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ст.284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З урахуванням того, що відповідальність за ст.185 КУпАП наступає, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, то суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а лише пояснював, що не є водієм транспортного засобу.

Більш того, з протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП взагалі не вбачається ( не зазначено) в чому полягала злісна непокара в діях ОСОБА_1 .

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням приписів ст.62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Суд вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам ОСОБА_1 та представника притягуваного ОСОБА_1 Щербакова С.Ю., оскільки вони на висновки суду не впливають.

Керуючись ст.ст. 36, 130, 185, 247, 251, 280, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 07.05.2021 року.

Суддя: О.О.Бурнусус