Справа №: 343/633/21
Провадження №: 3/0343/228/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління Держпродспоживслужби в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, працюючої продавцем магазину "40", в минулому до адміністративної відповідальності не притягувалась, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

до Долинського районного суду Івано Франківської області надійшов протокол серії ІФ №62 від 05.04.2021, відносно ОСОБА_1 , згідно з яким, 05.04.2021 о 16.00 год в приміщенні магазину "40" за адресою вул. Грушевського, 21 м. Долина Івано - Франківська область ОСОБА_1 приймала відвідувачів та здійсювала діяльність у сфері торгівлі непродовольчими товарами (одягом), чим порушила пп. 4 п. 3-5 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 (зі змінами) за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті у її відсутність.

Захисник Манзюк Т.Ю. на електронну пошту суду подав письмове пояснення, у якому зазначив, що з порушенням яке зафіксоване у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погоджується. Вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП. Обґрунтовує пояснення тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Відповідно до пп. 4 п. 3-5 Постанови №1236, на території регіонів, на яких установлений "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених п. 3 цієї постанови, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення. Отже, відповідно до Постанови №1236, суб`єктом правопорушення є суб`єкт господарювання. Визначення суб`єкта господарювання наведено у ст. 55 ГК України. Таким чином, вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, тому не може бути притягнута до відповідальності за правопорушення, яке ставиться їй у вину. Крім того, магазин "40" не здійснював діяльності пов`язаної з прийомом відвідувачів. ОСОБА_1 казала інспектору, що магазин не здійснює роботи пов`язаної з прийманням відвідувачів, а працює в "онлайн" режимі. В магазині здійснювалась тільки видача товарів, що були замовлені через мережу інтернет. Проте, інспектор не звернув на це уваги та здійснив помилкову оцінку ситуації. Більше того, докази, що свідчили б про здійснення продажу товару без попереднього онлайн замовлення, у матеріалах справи відсутні. Вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки в даному протоколі зафіксовано порушення особи, яка не є суб`єктом вказаного правопорушення та яка не здійснювала приймання відвідувачів. Просить провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ІФ № 62 від 05.04.2021 в якому викладена суть правопорушення (а.с. 2);

- акт санітарно - епідеміологічного обстеження об`єкта від 05.04.2021, згідно якого, проведено обстеження магазину "40" за адресою м. Долина вул. Грушевського, 21, в присутності продавця ОСОБА_1 . Встановлено: в приміщенні магазину "40" ОСОБА_1 приймала відвідувачів та здійснювала торгівельну діяльність (одягом) (а.с. 3).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає за потрібне зазначити таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відносно протоколу про адміністративне правопорушення серії ІФ №62 від 05.04.2021 та доданих до нього документів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При цьому суд виходить з таких обставин та мотивів.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування норм, розміщених в інших нормативно правових актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до пп. 4 п. 3-5 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням і садивним матеріалом (квітами, рослинами), добривами, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання.

Суд звертає увагу, що під час оцінки пояснень ОСОБА_1 береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення нею вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а ті дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

Вказаною постановою КМУ від 09.12.2020 №1236 до суб`єктів зазначеної заборони віднесено не будь - яких осіб, а лише суб`єктів господарювання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В протоколі серії ІФ №62 від 05.04.2021 (а.с. 2) зазначено, що ОСОБА_1 працює в магазині "40" на посаді продавця. На це також посилається в поясненнях її захисник ОСОБА_3 .

При цьому матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає. Вказаний обов`язок не може бути перекладено на суд.

Таким чином, суд погоджується з доводами захисника про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, який провадить діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, та, відповідно, вона в даному випадку не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Тобто, до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення.

Отже, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Тому, як вбачається з матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення та акта санітарно - епідеміологічного обстеження об`єкта, які не підтверджують вчинення правопорушення, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів