Справа № 692/297/21
Провадження № 3/692/185/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інструктора по водінню ДРСТК ТСОУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065461 від 30.03.2021р., гр. ОСОБА_1 30.03.2021р. о 09 год. 30 хв. в смт. Драбів по вул. Володимирській, 131, будучи інструктором з водіння ДРСТК ТСОУ, здійснював навчання в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці за допомогою приладу «Драгер» з кількісним показником 0,35%, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, проти викладених обставин заперечив. Вказав, що дійсно працює інструктором з водіння. 30.03.2021р. здійснював навчання з учнем ОСОБА_2 та по вул. Володимирській в смт. Драбів був зупинений працівником поліції ОСОБА_3 , який запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 погодився. Під час неодноразового продуття приладу «Драгер» той двічі показав результати 0,0%, один раз 0,1% та лише за четвертим разом - 0,35%. Тому поліцейським Богославцем К.Б. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Не погоджуючись з результатами огляду ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі в присутності працівників поліції, однак отримав відповідь, що це його право. При цьому, на його вимогу поліцейським не було надано направлення для проходження такого огляду в медичному закладі та в медичний заклад працівниками поліції його не було доставлено. У зв`язку з цим ОСОБА_1 самостійно звернувся до Драбівської лікарні, де під час огляду в присутності медичного персоналу було виявлено факт відсутності алкогольного сп`яніння. Також працівниками поліції від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений не був, протягом дня перебував на робочому місці, ремонтуючи службовий автомобіль, факт відсутності стану сп`яніння може підтвердити як його керівництво так і особа, спільно з якою він ремонтував службовий автомобіль - ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_1 адвокат Брус С.М. підтримав наведену правову позицію. Пояснив, що 30.03.2021р. ОСОБА_1 на вимогу та в присутності працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». У з`язку з незгодою з його результатами та відмовою працівників поліції надати направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 пройшов даний огляд в Драбівській лікарні самостійно. Під час огляду за допомогою апарату Алконт 01 СУ було виявлено результат 0,2%, що є допустимою нормою, а тому ознак сп`яніння виявлено не було. Під час дослідження наданого працівниками поліції відео файлу звернув увагу суду на невідповідність дати та часу зробленого відеозапису фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, просив визнати вказане відео неналежним доказом та клопотав про закриття справи у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 30.03.2021р. він надавав допомогу ОСОБА_1 в ремонті службового автомобіля, оскільки раніше працював на СТО. Під час спілкування з ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у нього не помітив, спілкування проходило приблизно з 10:00 год. до 15:00 год.

Суддя, вивчивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення свідка, приходить до наступного висновку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається із диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП покарання наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи додані протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065461 від 30.03.2021р., результати огляду за допомогою приладу «Драгер», рапорт поліцейського СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП сержанта поліції Богославця К.Б. та оптичний диск з відео файлом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно сформованої в протоколі серії ОБ № 065461 від 30.03.2021р. фабули вчинення адміністративного правопорушення, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 притягується за здійснення навчання в стані алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Протокол не містить відомостей, що ОСОБА_1 , здійснюючи навчання, сам знаходився за кермом службового автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 . Таким чином фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також з протоколу та доданих матеріалів не вбачається наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також спосіб та час виявлення працівниками поліції таких ознак. Про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, порушення мови, вказано в рапорті поліцейського ОСОБА_3 , при цьому про наявність інших ознак, вказаних в Інструкції, не зазначено, іншими доказами вказані ознаки не підтверджуються. В той же час сам ОСОБА_1 зазначив, що має почервоніння обличчя у зв`язку з підвищеним тиском, у зв`язку з чим систематично приймає медичні препарати, які не знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктом № 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу І вказаної вище Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно даних інформації КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» та Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 43 від 30.03.2021р., лікарем невропатологом ОСОБА_5 у приміщенні КНП «Драбівська БЛ» ДСР 30.03.2021р.о 10 год. 30 хв. за допомогою апарату Алкант 01 СУ було проведено огляд за самозверненням ОСОБА_1 . Результат огляду 0,2 %, ознак сп`яніння не виявлено.

Дослідивши наданий працівниками поліції запис з камери нагрудного реєстратора, долучений як доказ скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 30.03.2021р., суд приходить до висновку про неможливість визнання його належним та допустимим доказом, оскільки дані відео не відповідають обставинам вказаним у протоколі серії ОБ № 065461 від 30.03.2021р., оскільки воно зроблено 19.01.2008р. о 10:29, що не відповідає даті вчинення правопорушення, вказаній у протоколі.

Таким чином, висновки працівників поліції про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані сп`яніння 30.03.2021р. о 09 год. 30 хв. викликають у суду сумнів у своїй законності та достовірності та суперечать іншим матеріалам справи.

При цьому суддя вважає, що працівники поліції допустилися помилки при фіксації правопорушення, оскільки не зафіксували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не підкріпили даний факт належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки додані до матеріалів справи докази викликають сумніви у своїй достовірності, тому до уваги взяті судом бути не можуть, а саме: висновок працівників поліції про перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння 30.03.2021р. о 09-30 год. не підтверджений іншими належними та допустимими доказами; факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення не зафіксовано та належними доказами не підтверджено. Тому суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначено межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, судя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.О. Левченко