Справа № 938/22/21
Провадження № 33/4808/157/21
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, відносно якої провадження у справі закрито ОСОБА_1 , представників потерпілих Верховинського ККП Мицканюка В.В. та адвоката Васютина М.В. представника потерпілого КНП «ОКЦМД та МК ІФОР» Павліва В.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого Верховинського ККП Мицканюка В.В. на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 року, якою закрито провадження по справі за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в селище Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, присілок Віпче, працюючого водієм карети швидкої медичної допомоги Відділення швидкої невідкладної медичної допомоги Верховинського району, громадянина України,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №234211 від 05.01.2021 року ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а саме в тому, що 30.12.2020 о 11 год 53 хв. в смт. Верховина, присілок Слупійка, керуючи транспортним засобом спеціалізованою КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, здійснив обгін, під час чого здійснив зіткнення із транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуваннями ОСОБА_2 , вчинив ДТП внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим своїми діями порушив п.2.3 (б), 14.2 (б) Правил дорожнього руху.

Постановами Верховинського районного суду від 27 січня 2021 року та 10 лютого 2021 року залучено до участі в справі як потерпілих по справі Верховинський комбінат комунальних підприємств та Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф Івано-Франківської обласної ради».

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник потерпілого Верховинського ККП Мицканюк В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом спеціалізованою КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, здійснив обгін, під час якого здійснив зіткнення із транспортним засобом, яких рухався в попутному напрямку марки ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , вчинив ДТП, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із автопригодою та її наслідками.

Не погоджується із висновком суду про те, що водій карети швидкої допомоги ОСОБА_1 , виконуючи обгін колони транспортних засобів при виконанні невідкладно службового завдання з ввімкненими проблисковими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, не мав обов`язку дотримуватись п.14.2б ПДР в частині надання переваги водію транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі.

Звертає увагу на те, що відповідно до положення п. 13.1 ПДР водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8, 10-18, 26, 27 та п.28.1 цих правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказує на те, що ОСОБА_1 не діяв у відповідності до вимог ПДР, не застосував екстрене гальмування і як результат вчинив зіткнення із вантажним автомобілем.

Зазначає, що з оглянутого відеозапису події, яка зафіксована відеореєстратором автомобіля КШМД видно, що після початку маневру обгону колони автомобілів з п`яти транспортних засобів останнім п`ятим автомобілем був автомобіль марки ЗІЛ-130 під керуванням водія ОСОБА_2 з увімкненим лівим поворотом і по мірі наближення автомобіля КШМД до колони автомобілів ці автомобілі почергово скеровували свої автомобілі ближче до правого краю автомобільної дороги.

Автомобіль марки ЗІЛ-130 керований ОСОБА_2 уже розпочав маневр повороту ліворуч із виїздом в ліву смугу руху, а тому водій КШМД ОСОБА_1 в момент, коли він вперше побачив або міг побачити цей маневр автомобіля, зобов`язаний був діяти у відповідності до вимог ПДР та, з метою уникнути зіткнення автомобілів, застосувати екстрене гальмування, що водієм не було зроблено.

Вказує на те, що після ДТП водій ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях зазначив, що до початку виконання маневру повороту ліворуч, він взагалі не бачив автомобіль КШМД, ні його проблискових маячків, а також не чув звукового сигналу, але звісно, що він не міг заперечувати факт руху даного автомобіля із увімкненою звуковою сиреною та проблисковими маячками.

Звертає увагу на те, що твердження суду про те, що водій швидкої карети медичної допомоги не мав можливість за 3 секунди відреагувати на зміну дорожньої обстановки, є абсолютно неправильним і повністю спростовується поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, відповідно до яких, він рухався зі швидкістю 60 км за год. і вперше побачив автомобіль ЗІЛ-130, який почав виконувати маневр повороту ліворуч лише тоді, коли перед його автомобіля порівнявся із задньою лівою частиною вантажного автомобіля.

Вважає, що для правильного вирішення справи та ухвалення законного рішення, у справі необхідно було застосувати спеціальні наукові знання із галузі автотехніки та організації автомобільного руху, а також застосування ПДР України, які діяли на момент настання події..

Вказує, що висновок суду міг бути правильним та обґрунтованим лише за наявності висновку відповідної судової автотехнічної експертизи при наявності отримання відповідей на певні питання щодо обставин справи, та зобов`язаний був залучити експерта із відповідними знаннями до участі у справі.

Також, апелянтом вказано на те, що згідно постанови суду від 12.02.2021 року винесено виправлення про те, що правильну дату оголошення постанови суду 10 лютого 2021 року, адже датою складання повного тесту постанови суду 12.02.2021 року і в цій частині постанова суду змін не зазнала, що не відповідає об`єктивній реальності. Оскільки повний текст постанови суду не міг оголошуватись на два дня раніше дати виготовлення повного тексту постанови суду.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та визнав його невинуватим у вчиненні правопорушення.

Просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з призначенням стягнення в межах санкції статті.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- представники потерпілої сторони Верховинського комбінату комунальних підприємства Мицканюк В.В. та адвокат Васютин М.В. просили скасувати постанову суду першої інстанції, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки саме дії ОСОБА_1 призвели до дорожньо-транспортної пригоди;

- особа, стосовно якої закрито провадження у справі ОСОБА_1 та представник потерпілого КНП «ОКЦМД та МК ІФОР» Павлів В.І. просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи представників потерпілої сторони Верховинського комбінату комунальних підприємства Мицканюка В.В. та адвоката Васютина М.В., представника потерпілого КНП «ОКЦМД та МК ІФОР» Павліва В.І. доводи особи, стосовно якої закрито провадження у справі, ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції закрив провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, зі змісту мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд прийшов до висновку про те, що в ході розгляду справи не здобуто доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілої сторони Верховинського комбінату комунальних підприємства Мицканюк В.В. вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про закриття провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушення вимог п.п. 2.3б; 14.2б ПДР України, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234211 від 05.01.2021 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 30.12.2020 року о 11 год 53 хв. в смт. Верховина, присілок Слупійка, керуючи транспортним засобом спеціалізованою КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, здійснив обгін, під час чого здійснив зіткнення із транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуваннями ОСОБА_2 , вчинив ДТП внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим своїми діями порушив п.2.3 (б), 14.2 (б) Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою начальником СРПП Верховинського ВП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Гавучак Р.Ю. із заповненням всіх передбачених граф протоколу та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки у відповідності до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Верховинському районному суді, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчать власноручні підписи в протоколі ОСОБА_1 .

В протоколі також зазначено потерпілого ОСОБА_2 із його даними проживання.

Також зазначено, що до протоколу додаються матеріали справи та зазначено, що пояснення особи, яка притягається до відповідальності, додається.

Таким чином, зміст обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення фактично полягає в тому, що він 30.12.2020 року о 11 год 53 хв. в смт. Верховина, присілок Слупійка, керуючи транспортним засобом спеціалізованою КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, здійснив обгін, під час чого здійснив зіткнення із транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуваннями ОСОБА_2 , вчинив ДТП внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим своїми діями порушив п.2.3 (б), 14.2 (б) Правил дорожнього руху.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить достатньої інформації, яка підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Суд першої інстанції на підставі досліджених судом доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , доказів на підтвердження винуватості останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП здобуто не було.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що аварійну ситуацію не було створено діями водія ОСОБА_1 , оскільки здійснення ним обгону транспортних засобів, не змушувало інших учасників дорожнього руху змінювати швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення безпеки.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.12.2020 року на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що вона сталася за участю водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом спеціалізованою КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 .

На вищевказаній схемі зазначено напрямок руху транспортних засобів з смт. Верховина та позначено місце осипу деталей, що надає можливість встановити місце зіткнення транспортних засобів.

Також, на схемі зазначено слід протектора шин автомобіля марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , початок якого зафіксовано посередині дороги зустрічної смуги протяжність якого складає 6.70 м.

Ширина дороги в місці дорожньо-транспортної пригоди складає 6.40 м., смуга руху дороги по якій транспортні засоби здійснювали рух складає 3.30 м., а ширина зустрічної смуги руху становить 3.10 м.

Як позначено на схемі дорожньо-транспортної пригоди, після зіткнення транспортні засоби марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , та спеціалізована КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились на певній відстані від місця зіткнення транспортних засобів, оскільки зіткнення відбулось в той момент коли обидва транспортні засоби рухались по зустрічній смузі руху для обох автомобілів, а саме: транспортний засіб спеціалізованої КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював обгін автомобілів, а водій автомобіля марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював маневр повороту вліво на другорядну дорогу по відношенню до головної дороги. Зіткнення транспортних засобів відбулось на зустрічній смузі руху по відношенню до руху обох транспортних засобів, за участі яких відбулось зіткнення транспортних засобів.

Таким чином, враховуючи дані Схеми місця ДТП (а.с.2) та розташування автомобілів спеціалізованої КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , . на автодорозі смт. Верховина, присілок Слупійка, після дорожньо-транспортної пригоди, характер ушкоджень транспортних засобів та їх локалізацію, особливості дорожні розмітки, необхідно прийти до висновку, що зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі зустрічного руху в той час, коли автомобіль марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 виконував поворот ліворуч, а транспортний засіб марки спеціалізованої КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 виконував обгін.

Вказаний висновок повністю узгоджується з доводами учасників судового розгляду щодо механізму зіткнення транспортних засобів.

В результаті зіткнення транспортних засобів, транспортний спеціалізованої КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перекинувся на ліву сторону, при цьому пошкодив електроопору та огорожу господарства. Автомобіль марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 з`їхав з автодороги у річку «Чорний Черемош».

Схема ДТП підписана двома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначені в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні та пояснив, що 30.12.2020 він заступив на зміну у відділення швидкої невідкладної медичної допомоги Верховинського району та разом із фельдшером ОСОБА_3 виїхали на виклик, який поступив з с. Верхній Ясенів, Верховинського району. По дорозі, рухаючись в напрямку с. Верхній Ясенів, він включив проблискові маячки та спецсигнал і здійснював обгін автомобілів, які рухалися в попутному напрямку колоною кількістю близько п`яти автомобілів. Всі автомобілі, що рухалися в колоні надавали йому дорогу. Коли він наблизився до автомобіля марки ЗІЛ-130, який рухався в колоні першим та зрівнявся з його заднім бампером, водій автомобіля розпочав маневр ліворуч. ОСОБА_1 вказав на те, що він застосував гальмування та подався в ліву сторону. Уникнути ДТП йому не вдалося, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Карета швидкої медичної допомоги перекинулася на ліву сторону, а автомобіль марки ЗІЛ-130 з`їхав в ріку з правої сторони та перекинувся. Після ДТП приїхали працівники поліції, відібрали пояснення та відвезли його разом із водієм автомобіля марки ЗІЛ-130 до лікарні на освідчення.

Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які додані до матеріалів справи (а.с.10-11) він 30.12.2020 він знаходився на робочому місці і близько 11.30 год. поступило повідомлення і він разом із фельдшером швидкої допомоги ОСОБА_3 виїхали на виклик с. Верхній Ясенів, Верховинського району. Проїжджаючи на ділянці дороги в смт. Верховина присілок Слупійка Верховинського району та їдучи з включеними проблисковим маячком та спецсигналом, включеним лівим поворотом, здійснював обгін автомобілів, які рухалися в попутному напрямку колоною кількістю та прийняли в праву сторону. Однак, несподівано він побачив перед собою вантажний автомобіль, який різко звертав на зустрічну смугу у вулицю, яка знаходилась навпроти. В поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що не бачив чи у вантажному автомобілі був включений лівий покажчик повороту. Він почав гальмувати, подав автомобіль вліво, однак уникнути зіткнення транспортних засобів йому не вдалося. Після чого авто швидкої допомоги від удару із вантажним автомобілем перекинуло і викинуло в стовбур дерева, а вантажний автомобіль впав в річку ОСОБА_4 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник потерпілого Верховинського ККП Мицканюк В.В. підтримав вимоги апеляційної скарги та пояснив, що вважає, що в діях водія КШМД ОСОБА_1 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки він рухався із великою швидкістю та маючи можливість відвернути дорожньо-транспортну пригоду шляхом застосування гальмування або безпечного об`їзду, не вжив відповідних заходів, що підтверджується відсутністю гальмівного шляху перед зіткненням. Вказує, що водій спеціалізованого вантажного сміттєвоза марки ЗІЛ-130 ОСОБА_2 перед здійсненням маневру повороту, завчасно включив лівий поворот та за відсутності транспортних засобів на дорозі, яким він би міг бути перешкодою у здійснення руху, розпочав маневр повороту ліворуч. Звертає увагу на те, що зіткнення відбулось в той момент коли водій ОСОБА_2 закінчував здійснення повороту ліворуч.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с.12), доданих до матеріалів справи, він рухався 30.12.2020 року згідно графіку поїхали забирати сміття в смт. Верховина.

Близько 11.45 год він рухаючись автодорогою Р-24 на відрізку дороги в присілку ОСОБА_5 та присілку ОСОБА_6 із невеликою швидкістю та зупиняючись, включив лівий поворот та упевнившись в тому, що немає зустрічних перешкод, здійснив маневр ліворуч, щоб заїхати до вулиці.В цей момент він почув сирену та в дзеркало заднього виду побачив проблискові маячки та автомобіль швидкої медичної допомоги, який здійснив наїзд на сміттєвоз, внаслідок чого автомобіль, яким він керував відкинуло в русло річки Чорний Черемош, а автомобіль КШМД в електричну опору та такий здійснив перекидання. Разом із ним в автомобілі був ще працівник Верховинського ККП ОСОБА_7 , який отримав тілесні ушкодження в області голови. При цьому, ОСОБА_2 зазначив, що в автомобілі швидкої допомоги проблискові маячки не були увімкнені, перед самим зіткненням десь близько 2-3 с він почув тільки звук сирени. При здійсненні маневру повороту ліворуч, ОСОБА_2 не бачив автомобіль КШМД в дзеркало заднього виду автомобіля, яким він керував.

Зі змісту пояснень представника потерпілого Верховинського ККП адвоката Васютина М.В. вбачається, що він вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 та його невинуватість у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що сукупність досліджених судом доказів дозволяла повно та всебічно встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди та прийти до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Звертає увагу на неспроможність висновків суду про те, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості відвернути дорожньо-транспортну пригоду, шляхом виконання вимог ПДР України. Вважає, що висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 02.04.2021 року повністю спростовує вищевказані висновки суду та доводить, що водієм ОСОБА_1 були порушені вимоги п.12.3 ПДР України.

Згідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Досліджені судом першої інстанції докази були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляції про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки сукупності досліджених доказів та прийшов до безпідставного висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи, які були долучені до матеріалів справи з відеореєстратора КШМД збереженого на носії інформації диску CD-R, а також наданому представником потерпілого Верховинського ККП ОСОБА_8 відеозапису з відеореєстратора іншого учасника дорожнього руху.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати дії кожного із учасників дорожнього руху, які причетні до дорожньо-транспортної пригоди, встановити їх відповідність Правилам дорожнього руху України.

Зокрема, із запису камери відеореєстратора карети швидкої медичної допомоги вбачається, що спеціальний звуковий сигнал водій карети швидкої допомоги включив до початку здійснення маневру обгону колони транспортних засобів, що рухалася у попутному напрямку та до моменту зіткнення з іншим транспортним засобом. При обгоні колони п`яти автомобілів, що рухалися у попутному напрямку, при якому усі автомобілі надавали перевагу в русі кареті швидкої медичної допомоги з`їжджаючи до узбіччя дороги у праву сторону, а автомобіль марки ЗІЛ-130, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись першим у колоні з увімкнутим сигналом покажчика лівого повороту, почав виконувати маневр лівого повороту автомобіля у момент наближення карети швидкої медичної допомоги.

Вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ними зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбувались, не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 30.12.2020 о 11 год 53 хв. в смт. Верховина, присілок Слупійка, керуючи транспортним засобом спеціалізованою КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, здійснив обгін, під час чого здійснив зіткнення із транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуваннями ОСОБА_2 , вчинив ДТП внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим своїми діями порушив п.2.3 (б), 14.2 (б) Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що не врахувавши дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, під час обгону, здійснив зіткнення із транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку.

Пунктом 2.3б) Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 14.2. б ПДР України водій перед початком обгону повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Апеляційний суд звертає увагу, що порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху не конкретизовані у висунутому обвинуваченні і зміст обвинувачення не містить даних про те, що дії водія не відповідали вищевказаним вимогам.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що водій ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки та безпечної швидкості.

Відповідно до Правил дорожнього руху України під дорожньою обстановкою необхідно розуміти сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Під безпечною швидкістю Правила дорожнього руху України визначають швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до правильного переконання, що в діях ОСОБА_1 немає порушень Правил дорожнього руху, зокрема пунктів 2.3 (б) та 14.2 (б), які були б у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності судом на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту доводів представників потерпілої сторони Верховинського комбінату комунальних підприємства Мицканюка В.В. та адвоката Васютина М.В. вбачається, що вони вважають, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винен водій ОСОБА_9 , який, керуючи транспортним засобом спеціалізованою КШМД «Рено Боксер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи технічну можливість відвернути дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, не застосував заходи щодо уникнення зіткнення з транспортним засобом марки ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуваннями ОСОБА_2 , внаслідок чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду під час якої автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому, представники Верховинського комбінату комунальних підприємства посилаються на висновок експерта Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 02.04.2021 року за № 667/211-28, відповідно до якого водієм ОСОБА_1 були порушені вимоги п.12.3 ПДР України, оскільки останній мав технічну можливість зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення транспортних засобів з моменту настання небезпеки для руху-зміни траєкторії руху транспортного засобу ЗІЛ - 130, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуваннями ОСОБА_2 .

Так, у відповідності до п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Перевіряючи вищевказані доводи, апеляційний суд вважає за необхідно звернути увагу на те, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. розглядається в межах висунутого обвинувачення, яке сформульовано в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до діючого КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, останній звинувачувався в тому, що не врахувавши дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, під час обгону, здійснив зіткнення із транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.2.3 (б), 14.2 (б) Правил дорожнього руху.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_1 не звинувачувався в тому, що порушив вимоги п. 12.3 ПДР України та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити.

Апеляційний суд вважає, що доводи сторін та висновки суду першої інстанції щодо наявності або відсутності у водія ОСОБА_9 технічної можливості відвернути дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, явно виходять за межі висунутого обвинувачення і не можуть бути перевірені в судовому засіданні по даному провадженню.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що перевірка вищевказаних доводів повинна відбуватися у відповідності до принципу змагальності сторін та потребує спеціальних технічних знань, оскільки вимагає проведення певних технічних розрахунків.

Разом з тим, апеляційний суд не може надати оцінку висновку експерта Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 02.04.2021 року за № 667/211-28, оскільки такий висновок виходить за межі обвинувачення, яке було висунуто ОСОБА_1 .

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку сукупності досліджених доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляції про те, що суд першої інстанції безпідставне виправлення судом першої інстанції дати проголошення судового рішення, оскільки дата проголошення резолютивної частини судового рішення повинна відповідати даті ухвалення судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність виправлення описку під час виготовлення повного тексту постанови Верховинського районного суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, приходить до висновку про обґрунтованість прийнятого судом рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілого Верховинського ККП Мицканюка В.В. залишити без задоволення.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 року, якою закрито провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв