Справа № 758/548/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Будзан Л. Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором Національного еколого-натуралістичного центру учнівської молоді, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1, ст. 172-7 КУпАП,

за участі прокурора Кіча О.М., особи яка притягується до адміністративнохї відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бабіча О.І.,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення №46, № 48, №50, № 52, №54, №56, №58, №60, №62, №64 від 18.01.2021, складених оперуповноваженим в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Геращенком В.С., ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Національного еколого-натуралістичного центру учнівської молоді, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно підпункту «А» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, не повідомив в установлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів при виданні Наказів від 19.12.2019 №205/к, від 16.09.2019 №137/к, від 23.06.2020 №97/к, від 20.06.2019 №91/к, від 27.05.2019 №68/к, від 23.04.2019 №58/к, від 20.03.2020 №47/к, від 25.03.2019 №43/к, від 25.02.2020 №31/к, від 14.01.2020 №10/к, зокрема, щодо своєї невістки - заступника директора з навчально-виховної роботи Національно еколого-натуралістичного центру учнівської молоді - ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколів №47, №49, №51, №53, №55, №57, №59, №61, №63, №65 від 18.01.2021, складених оперуповноваженим в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Геращенком В.С, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Національного еколого-натуралістичного центру учнівської молоді, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно підпункту «А» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, вчинив дії та прийняв особисто рішення в умовах реального конфлікту інтересів, при виданні Наказів від 19.12.2019 №205/к, від 16.09.2019 №137/к, від 23.06.2020 №97/к, від 20.06.2019 №91/к, від 27.05.2019 №68/к, від 23.04.2019 №58/к, від 20.03.2020 №47/к, від 25.03.2019 №43/к, від 25.02.2020 №31/к, від 14.01.2020 №10/к, зокрема, щодо своєї невістки - заступника директора з навчально-виховної роботи НЕНЦ - ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бабіч О.І. заперечили обставини інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, пов`язаних з корупцією, які викладено в протоколах про адміністративне правопорушення та просили суд провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Зокрема вказали на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження дій ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки ОСОБА_2 , хоча і є дружиною рідного брата ОСОБА_1 , проте в розумінні вимог абзацу 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» не є його невісткою, та відповідно близьким родичем, а тому в силу вимог ст.27 вказаного закону не підпадає під обмеження щодо спільної роботи з особою, зазначеною у п.п. «а», «в» - «з» п.1 ч.1 ст. 3 даного Закону.

Крім цього, адвокат зазначив, що ОСОБА_1 , як директор НЕНЦ не мав жодного впливу на колегіальний орган - профспілковий комітет НЕНЦ, який відповідно до вимог Колективного договору та Положення про преміювання працівників, на підставі обговорення погоджував розмір та підстави для виплати премій працівників, в тому числі і заступника директора - ОСОБА_2 . Тому, захисник вважає, що викладений порядок усуває будь-який потенційний приватний, та відповідно реальний інтерес у директора ОСОБА_1 щодо виплати премій ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 працювала на посаді заступника директора НЕНЦ по навчально-виховній роботі з 2004 року. Преміювання заступників директора здійснювалось Міністерством освіти України на підставі постанови КМУ від 30.08.2002 року № 1298 у редакції, яка діяла станом на дату введення в дію Закону України «Про запобігання корупції» (26.04.2015). 12.08.2015 року були внесені зміни у вказану постанову і повноваження щодо преміювання заступників директора фактично було покладено на директора. Таким чином, він, як директор, зобов`язаний був видавати наказ про преміювання працівників, в тому числі і заступника директора ОСОБА_2 , однак у відповідності до Статуту НЕНЦ та чинного законодавства, погодження на розмір премії та підстави для її нарахування надавав профспілковий комітет. Крім цього, ОСОБА_1 вказав, що жодного впливу на визначення розміру премії ОСОБА_2 він не мав. Додав, що ОСОБА_2 виконувала великий об`єм роботи, пов`язаної з вихованням дітей, учнівської молоді та залученням їх у наукову сферу.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що наявні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки сам факт преміювання невістки, встановлення їй конкретного розміру премії та надбавки свідчить про наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу, ознаками якого є майновий чи немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з ОСОБА_2 .. Стверджує, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи наявний реальний конфлікт щодо своєї невістки, видав 10 наказів про преміювання та встановлення надбавок ОСОБА_2 , при цьому не вжив жодних заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив про це безпосереднього керівника.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з 02.01.2020 року працює на посаді заступника директора з науково-методичної роботи у НЕНЦ. Вказала, що щомісячно подається на розгляд профспілкового комітету подання про преміювання працівників за результатами роботи, рішення про розмір премій та надбавок приймається колегіально на засіданні профспілкового комітету. Зазначила, що у директора відсутній будь-який вплив на визначення розміру премій та кола осіб, які підлягають заохоченню.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що працює на посаді методиста ІІ категорії з відповідальністю за документообіг НЕНЦ, вказала, що директор ОСОБА_1 жодним чином не виділяв ОСОБА_2 з-поміж колективу, розмір премій особисто їй не визначав. Також пояснила, що складала подання відносно преміювання ОСОБА_2 та подавала їх голові профспілкового комітету для розгляду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є головою профспілкового комітету НЕНЦ, та зазначив, що обсяг Фонду для преміювання працівників надавала бухгалтерія, в кінці місяця він запрошував керівників підрозділів НЕНЦ , з метою визначення кола осіб, яких необхідно преміювати, відповідно до виконаної ними роботи. Розмір премій затверджувався на засіданні профспілкового комітету шляхом прийняття колегіального рішення. Директор ОСОБА_1 жодним чином не впливав на розмір заохочення працівників.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій, які полягають у вчиненні особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 28 Закону «Про запобігання корупції» (надалі - Закон) особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Національного еколого-натуралістичного центру учнівської молоді ( надалі - НЕНЦ), мав у своєму підпорядкуванні ОСОБА_2 , яка є дружиною його брата, та дійсно підписував накази «Про виплату премії» та «Про матеріальне стимулювання працівників» у 2019 та 2020 роках щодо працівників НЕНЦ , та в тому числі ОСОБА_2 , про що зазначив сам ОСОБА_1 в судовому засіданні та в цілому вказані факти не оспорювались учасниками провадження.

Разом із тим, зазначені у протоколах обставини та вказані прокурором в судовому засіданні про те, що ОСОБА_2 є близькою особою до ОСОБА_1 в розумінні абз. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» не відповідають дійсності, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону, близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Разом із тим, хоч до переліку близьких осіб і входить невістка, однак, відповідно до роз`яснення НАЗК від 16.02.2021 №32-03/8708/21, яке останні надали ОСОБА_1 у відповідь на його звернення, вказавши, що у правозастосовній діяльності НАЗК відсутній законодавчо визначений термін поняття «невістка», а тому керуючись положеннями науково-правового висновку Національної академії правових наук, зазначили, що термін «невістка» використовується Законом у значенні «дружина сина».

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки у абз. 4 ч.1 ст. 1 Закону до визначення «близькі особи» не входить «дружина рідного брата», таким чином, у розумінні ст. 27 Закону така особа не підпадає під обмеження щодо спільної роботи з особою, зазначеною у переліку суб`єктів ст. 3, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Крім цього, відповідно до Статуту НЕНЦ , директор встановлює надбавки, доплати, премії та надає матеріальну допомогу працівникам НЕНЦ , згідно законодавства.

Пунктом 12 Колективного договору на 2019-2020 роки визначено, що сторони договору погоджуються виплачувати працівникам грошову винагороду за рахунок економії фонду заробітної плати або позабюджетних коштів згідно Положення про преміювання працівників НЕНЦ .

Пунктами 1.3, 1.4 Порядку преміювання працівників Положення про преміювання працівників НЕНЦ визначає, що преміювання працівників здійснюється щомісячно пропорційно до відпрацьованого часу, в межах економії фонду оплати праці та коштів спеціального фонду, премії виплачуються працівникам на підставі наказу директора, преміювання заступнику директора здійснюється в розмірі, який визначається директором в кожному конкретному випадку.

Як встановлено в судовому засіданні, усі накази про преміювання працівників, у тому числі заступника директора ОСОБА_2 , та розмір премій були погоджені з профспілковим комітетом відповідно до Колективного договору, підставою для яких були подання та протоколи засідань профспілкового комітету, долучені до матеріалів справи.

Відтак, надання премії та її розмір не залежав від безпосереднього прийняття ОСОБА_1 рішення. Таким чином, дані факти унеможливлюють існування реального конфлікту інтересів, оскільки ОСОБА_1 лише підписував накази про преміювання співробітників НЕНЦ , а не встановлював щомісячний розмір премії.

Таким чином, аналізуючи зміст наявних у розпорядженні суду установчих документів, колективного договору, Положень, які є додатками до колективного договору, що регламентують виплату заробітної плати, премій та заохочень працівникам НЕНЦ та контракту, укладеного з ОСОБА_1 , які регламентують адміністративну діяльність, функції та повноваження, приходжу до висновку, що у директора НЕНЦ - ОСОБА_1 , не було одноособових адміністративних, службових повноважень, пов`язаних з розпорядженням фондом заробітної плати, грошовими коштами, спрямованими на виплату заохочень, премій, надбавок та грошових винагород працівникам НЕНЦ , в тому числі ОСОБА_2 , починаючи з 2015 року.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази наявності реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 при підписанні наказів щодо преміювання ОСОБА_2 , та в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 172-7, 245-253, 280, 283-285, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Будзан Л.Д.