Справа № 364/293/21
Провадження № 3/364/100/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 08.04.2021 р. від Відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі ВП № 4 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області) зі складеним згідно з вимогами статей 255, 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) протоколом про адміністративне правопорушення від 28.12.2020 р. серії АПР18 № 207856, стосовно притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з відомостями зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 23.12.2020 р. близько 14:00 год. ухилилася повторно протягом року від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: не створила належних умов для проживання і не турбувалась про їхнє здоров`я.

У судовому засіданні, призначеному на 19.04.2021 р. та відкладеному на 05.05.2021 р. через неявку ОСОБА_1 і відсутність підтвердження отримання нею судової повістки, остання вину не визнала, заперечила зазначені в протоколі обставини, пояснивши, що названого дня працівники соціальної служби приїхали зранку, тому вона не встигла ще прибратися, розтопити тощо, проте в кімнаті дітей було прибрано, були продукти харчування.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище адміністративного правопорушення до згаданого протоколу додано, зокрема, акт обстеження житлово-побутових умов від 23.12.2020 р. № 109, згідно з яким будинок, в якому проживає ОСОБА_1 з дітьми, є глиняним, опалення пічне, вода підведена, але гігієнічний стан кімнат знаходиться в незадовільному стані, для виховання та розвитку дитини не створено належні умови, оскільки у будинку брудно, не прибрано, не вимитий посуд, брудний одяг розкиданий по підлозі, для дітей є окремі спальні місця, але на ліжках немає постільної білизни, мала кількість продуктів харчування. Також до протоколу додано фотографії із згаданого будинку на підтвердження наведених в акті обстеження обставин.

Разом з тим, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за частиною другою статті 184 КУпАП за ознакою повторності, до протоколу не додано копії жодної постанови суду про притягнення її протягом року до відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 184 КУпАП, що є належним і допустимим доказом наявності ознаки повторності такого правопорушення. При цьому додану до протоколу довідку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд не вважає допустимим доказом, оскільки вона викладає лише відомості щодо перевірки цієї особи, як зазначено, по обліках органів внутрішніх справ та не містить відомостей відносно результатів розгляду компетентним органом (зокрема, судом) відповідної справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, жодних належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого саме частиною другою статті 184 КУпАП, матеріали справи не містять.

Частиною другою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

За визначенням статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 204/2352/16-а).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 р. у справі «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, від 30.05.2013 р. у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії», заява № 926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 р. у справі № 761/26744/19, від 23.09.2019 р. у справі № 753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

З огляду на це та відсутність у протоколі та доданих до нього матеріалах належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, тому суд за таких обставин вважає, що провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності складу названого адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено її винуватість у вчиненні цього правопорушення.

Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу на дотримання визначених статтею 38 КУпАП строків.

Так, частиною другою статті 38 КУпАП встановлено, що у справах про адміністративні правопорушення, які відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Як вбачається зі згаданого протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , правопорушення нею було вчинено 23.12.2020 р., протокол було складено 28.12.2020 р., всі документи, що додані до цього протоколу (письмові пояснення, зазначений вище акт обстеження), датовані 23.12.2020 р., а до суду цей адміністративний матеріал було направлено 12.03.2021 р. (дата реєстрації в поліції) і фактично подано лише 08.04.2021 р., тобто поза межами зазначеного тримісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись частиною другою статті 184 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП.

Копії цієї постанови суду надіслати прокурору та до Відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.