Провадження № 3/761/3809/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков Андрій Володимирович, за участю секретаря - Вергелес Л.В., прокурора відділу Офісу Генерального прокурора Сказко Р.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Некифорова Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Національного агенства з питань запобігання корупції Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді державного секретаря Міністерства культури та інформаційної політики, не є особою, звільненою від сплати судового збору , -

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Наказом Державної митної служби України від 12.12.2019 № 320-о ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу стратегічного розвитку управління міжнародної співпраці Державної митної служби України.

Відповідно до особової картки ОСОБА_1 прийняв присягу Державного службовця 22.10.2013, йому присвоєно 6 ранг державного службовця, що в межах категорії «Б».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 2-1 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700 - VII встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Так, ОСОБА_1 , будучи начальником відділу стратегічного розвитку управління міжнародної співпраці Державної митної служби України, порушив вимоги фінансового контролю, а саме несвоєчасно без поважних причин, лише 01.06.2020, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дата вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією 01.06.2020. Дата виявлення правопорушення є дата складання протоколу 24.03.2021 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних для встановлення ознак складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки такий склад є формальним, а правопорушення вважається вчиненим з часу закінчення строку на подання декларації, коли така подана не була. Крім того, виявлення правопорушення є дата складання протоколу 24.03.2021 року . Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

У судовому засіданні захисник Некифоров Д.О. заперечував щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, надавши суду письмові заперечення.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, при цьому надав пояснення про те, що на виконання вимог Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» ним було подано щорічну декларацію за 2019 рік близько 23 год. 00 хв. 31 травня 2020 року. Крім того, що ввечері, приблизно о 23 год. 00 хв. 31 травня 2020 року, Єдиний Державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - ІТС Реєстр) функціонував з перебоями та були наявні технічні несправності та перебої у роботі ІТС Реєстру у цей період, які завадили поданню декларації до ІТС Реєстру вчасно. Тому, відповідно до відомостей ІТС Реєстру дату та час подання ним щорічної декларації за 2019 рік було зафіксовано, як 01.06.2020 о 7 год. 38 хв.

Між тим, після вказаного випадку у своєму профілі за першої можливості вже наступного дня, 01.06.2020 ОСОБА_1 повідомив про перебої в роботі Реєстру, а тому останній не мав наміру несвоєчасно подати декларацію за 2019 рік, та дане діяння вчинено ним було не умисно.

Суд, заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 , наказом Державної митної служби України від 12.12.2019 № 320-о ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу стратегічного розвитку управління міжнародної співпраці Державної митної служби України.

Відповідно до особової картки ОСОБА_1 прийняв присягу Державного службовця 22.10.2013, йому присвоєно 6 ранг державного службовця, що в межах категорії «Б».

Таким чином, ОСОБА_1 станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2020 був суб`єктом декларування у розумінні та відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом, на якого поширюється і поширювалася дія цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунтом 5 розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 (у редакції наказу НАЗК від 12.12.2019 № 168/19, затвердженого в Міністерстві юстиції України 27.12.2019 за № 1300/34271), щорічна декларація суб`єкта декларування подається в період з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Згідно п.2-1 Розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 даного подаються за минулий рік до 01 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Відповідно до вимог ст.47 Закону, подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а саме 01.06.2020 о 07 год. 38 хв.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «в» п.1, ч. 1, ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік («щорічна декларація»), чим порушив вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин, суд вбачає в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки, ОСОБА_1 будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог, передбачених ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин вчасно не подала «щорічну декларацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується, у відповідності до вимог, передбачених ст. 251 КУпАП, належними та допустимими по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 47-01/35/21 від 24.03.2021; письмовими поясненнями ОСОБА_1 про обставини вчинення адміністративного правопорушення та витягом з Державного реєстру декларацій.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У даному випадку законодавець дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження - такий метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні із заходом громадського впливу. Усне зауваження не спричиняє юридичних наслідків для порушника. Однак він повинен усвідомити протиправність своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного в майбутньому. Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди і не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Установлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне. Призначення усного зауваження здійснюється на розсуд посадової особи, що вирішує справу відповідно до оцінки нею всіх обставин провини й особистості порушника. Зазначена стаття не передбачає обов`язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає тільки право прийняти таке рішення. У зв`язку із цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності й можливість обмежитися усним зауваженням.

Наведена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи особу правопорушника та його майновий стан, а також те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, однак не становить значної загрози суспільним відносинам, направленим на виявлення порушень фінансового контролю з метою протидії корупції, оскільки в діях ОСОБА_1 не було ознак приховування отриманих доходів чи матеріальних статків, про що свідчить подання останнім 01.06.2020 року о 07 год. 38хв. декларації за 2019 рік, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 ст.22 КУпАП.

Так, судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП, вчинив вперше, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, негативних наслідків в результаті дій останнього не настало, а допущене порушення усунено самостійно в найкоротші строки. Також судом враховано обставини, за яких було вчинене дане правопорушення, зокрема те, що правопорушення характеризується лише формальним складом, і діями ОСОБА_1 не завдано збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, тому суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним.

За наведених обставин суд вважає за можливе у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження по даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, ч.1 ст.172-6, 247, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1ст.172-6 КУпАП, за малозначністю скоєного адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Трубніков