Справа №461/1584/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м.Львів

Cуддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Котовщикова Р.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ЛРУП ГУНП у Львівській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.02.2021, ОСОБА_1 , 11.02.2021 року біля 13 год. 30 хв. в приміщенні ГУНП у Львівській області на пл. Григоренка,3 у м.Львові не виконував законного розпорядження працівника поліції, чим порушив ст.185 КУпАП, одягнути засоби індивідуального захисту.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 пояснив, що всупереч ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не було вручено ОСОБА_1 під час його складання. Також в протоколі не зазначено суть порушення ОСОБА_1 та не доведено особою, яка складала даний протокол, що вказане в протоколі розпорядження є законним. Просив закрити провадження у справі

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення повинен бути зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Статею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, матеріали справи не містять. При складанні протоколу належним чином не встановлена особа правопорушника.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, особа ОСОБА_1 встановлена за допомогою пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор».

Однак, відповідно ч.1 ст.13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: а)паспорт громадянина України; б)паспорт громадянина України для виїзду закордон; в)дипломатичний паспорт України; г)службовий паспорт України; ґ)посвідчення особи моряка; д)посвідчення члена екіпажу; е)посвідчення особина повернення в Україну; є)тимчасове посвідчення громадянина України; 2)документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: а)посвідчення водія; б)посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в)посвідка на постійне проживання; г)посвідка на тимчасове проживання; ґ)картка мігранта; д)посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця.

Таким чином, встановлення особи та її ідентифікація через пошукову систему Міністерства внутрішніх справ України «Армор» не передбачена діючим законодавством України.

Доданий до матеріалів справи рапорт СДОП ВППП ЛРУП ГУНП у Львівській області Шургота Я.В., не може буди доказом факту правопорушення.

З доданих до матеріалів справи фотознімків не можливо ідентифікувати саме особу ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається суті правопорушення. Лише зазначено, що «порушено ст.185 КУпАП, одягнути засоби індивідуального захисту». В такому випадку на особу правопорушника мав би складатись протокол про адміністративне правопорушення саме за ст.44-3 КУпАП.

Крім цього, під час розгляду справи не було здобуто доказів, що зазначене розпорядження працівника поліції було законним.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без сукупності достатніх та переконливих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Органом поліції не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом .

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Відтак, на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7,247,283,285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є.Радченко