Справа № 367/7435/21 суддя в І-й інстанції Шестопалова Я.В.
Провадження № 33/824/1530/2021 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мішутушкіна Олександра Володимировича на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2020 року серії ДПР18 № 227748 08 листопада 2020 року о 09 год. 30 хв. в м. Ірпінь, вул. Західна, 2, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем DACIA д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Ухвалюючи зазначену постанову, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудних камер.

В апеляційній скарзі адвокат Мішутушкін О.В. просить скасувати постанову через порушення норм процесуального права та закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Мішутушкін О.В. зазначає про те, що причиною зупинки ОСОБА_1 стало те, що перепарковуючи автомобіль він не увімкнув покажчик повороту. При спілкуванні працівники патрульної поліції стали відверто натякати що їх дана обставина не цікавить, а на їх думку ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Показник алкотестера поліцейських показав 0,1 проміле, що їх не задовольнило, а тому вони наполягали на проходженні тесту у медичному закладі. З об`єктивних причин ОСОБА_1 не зміг поїхати до медичного закладу, оскільки вдома залишалася малолітня дитина. При всіх цих діях були відсутні свідки. Особи, які зазначені в протоколі як свідки і від яких начебто відібрані пояснення, не справжні. Це вияснив і сам суд стосовно одного зі свідків. Це все можуть підтвердити відеозаписи з камери патрульного автомобіля та нагрудної камери, яка повинна бути увімкнена постійно, крім визначених законом випадків. Поліцейський навмисно не зазначив у протоколі, що підзахисний пройшов тест на алкоголь та показники алкотестера. Підзахисний зазначав суду, що подія відбулася біля його будинку за АДРЕСА_2 . Поліцейський не діяв у відповідності до приписів закону, а події мали зовсім інший характер. Саме тому суду надані матеріали сумнівного характеру, які не узгоджуються між собою. ОСОБА_1 просив суд викликати свідків та витребувати від поліцейського відеозаписи з нагрудної камери повністю. Однак, суд виходив з того, що строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчуються, виніс постанову, яка обґрунтована неналежними, недопустимими та недостовірними доказами. Інспектор поліції не здійснював відеозапис безперервно. Такі дії інспектора поліції не відповідають приписам ч. 2 ст. 251 КУпАП. Протягом останнього року ОСОБА_1 працює водієм кат. «В» та не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Сім`я ОСОБА_1 повністю перебуває на його утриманні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Мішутушкін О.В., а також сам ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мішутушкіна О.В., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі ж незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, за змістом п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 08 листопада 2020 року водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

На підтвердження відмови водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння до матеріалів адміністративної справи долучено пояснення свідків та відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, прізвища, адреси свідків, якщо вони є.

У протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків зазначено, що свідками у даній справі є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, апеляційний суд не може прийняти в якості належних доказів пояснення даних свідків з наступних підстав.

Адресою місця проживання свідка ОСОБА_2 зазначено адресу - АДРЕСА_3 . У поясненнях також зазначений мобільний номер вказаного свідка - НОМЕР_2 .

Разом з тим, вказана у якості свідка особа за вказаним номером телефону повідомила суду, що проживає у м. Дніпро та прізвище, ім`я по батькові її ОСОБА_4 , який жодні пояснення під час події, що мала місце 08 листопада 2020 року, не надавав та не підписував.

Крім того, за адресою - АДРЕСА_3 розташована нежитлова будівля.

Адресою місця проживання іншого свідка ОСОБА_3 зазначено - АДРЕСА_4 . Мобільний номер телефону у вказаної особи відсутній. Апеляційний суд, сприяючи стороні захисту у реалізації процесуальних прав, направляв на вказану адресу ОСОБА_3 судову повістку про виклик в якості свідка. Однак, поштовий конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як вказував ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги, як до, так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення жодних свідків не було.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відмова ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відбулася в присутності двох свідків.

Вказані обставини свідчать про порушення поліцейським Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується наданого суду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

У той же час, у порушення вимог вказаної Інструкції суду надано лише фрагмент відеозапису, з якого вбачається, що на запитання поліцейського чи бажає ОСОБА_1 пройти тест у встановленому законом порядку та чи поїде до лікаря-нарколога останній відповів, що не поїде.

З вказаного фрагменту відео не вбачається, що така відмова від проходження від огляду у лікаря-нарколога відбувалася у присутності двох свідків. Жодних свідків, встановлення їх особи на відео не зафіксовано, що в сукупності з фактом зазначення поліцейським у поясненнях свідків адрес і телефону, що їм не належать, підтверджує доводи ОСОБА_1 , в частині що жодних свідків під час його спілкування з поліцейськими не було.

Крім того, наданий суду фрагмент відеозапису з місця складання протоколу містить ознаки монтажу.

Так, у відповідності до властивостей файлу відеозапису, він був створений 09 листопада 2020 року, тоді як подія відбулася 08 листопада 2020 року. Ім`я наданого файлу «WhatsApp Video 2020-11-09 at 09.49.32.mp4», що свідчить про його пересилання меседжером «WhatsApp». Вказаний файл було змінено 11 листопада 2020 року. Зазначені дії особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не узгоджуються з порядком дій, які вона зобов`язана була вчинити у відповідності до Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 10.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 серед іншого посилався на те, що він проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці і показник алкотестера поліцейських показав 0,1 проміле, а, відтак, жодних підстав їхати до лікаря-нарколога не було.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи апеляційний суд двічі витребовував у Департаменту патрульної поліції та Бучанському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції у Київській області записи з нагрудної камери поліцейського Ірпінського відділу поліції старшого сержанта патрульної поліції Галченкова Дениса Олександровича, здійснені 08 листопада 2020 року у період з 08:00 до 11:00 години;записи з відеореєстратора зі службового автомобіля, в якому ніс службу старший сержант патрульної поліції ОСОБА_5 08 листопада 2020 року у період з 08:00 до 11:00 години; - інформацію, яку кількість мундштуків, що застосовуються для встановлення факту алкогольного сп`яніння, було видано ОСОБА_5 при заступленні на чергування 08 листопада 2020 року, скільки ним було їх використано та у яких саме справах, а також скільки мундштуків здано після закінчення чергування без порушення упаковки.

Однак, запити суду були проігноровані та витребувану судом інформацію надано не було, а сам поліцейський на виклики суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, доводи апеляційної скарги в частині, що ОСОБА_1 з початку було надано можливість пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав 0.1 проміле, не спростовані наявними у справі доказами, як і не спростовано факту відсутності будь-яких свідків.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що після проходження ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав допустиму кількість алкоголю в крові, у працівника поліції не було підстав пропонувати ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, оскільки останній не висловлював незгоди з результатами проведеного тесту.

Крім того, зазначена в протоколі відмова від проходження медичного огляду в медичному закладі, не зафіксована в присутності двох свідків, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, а, відтак, вона не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та в порушення вимог ст. 278, 279, 280 КУпАП безпідставно дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мішутушкіна Олександра Володимировича задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 лютого 2021 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв