Справа №: 486/512/21 Провадження № 3/486/328/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м.Южнолукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.

за участю прокурорів Хоміка М.І., Руденка О.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника Петрини О.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ВП «Южно-Українська АЕС», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 липня 2016 року був призначений начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Южноукраїнського відділення поліції Первомаського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області та звільнений за власним бажанням з 14 серпня 2020 року. Така посада відповідно до пп.з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Згідно ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» такі особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення 16 вересня 2020 року, чим порушив строк подання декларації. При цьому ОСОБА_1 достовірно знав про необхідність подання декларації, був особисто під підпис попереджений про обов`язки, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно на 2 дні пізніше за необхідну дату здав декларацію, але не навмисно порушив строк здачі, оскільки бажав внести саме достовірні відомості до декларації, які йому своєчасно не надали. Трудову книжку він отримав фактично 18-го вересня, хоча в заяві його змусили написати, що 14-го вересня. Також пояснив, що звертався усно декілька раз, востаннє 2 вересня, щоб йому надали довідку про доходи, але довідку йому щодо нарахованих сум не надали, мотивуючи тим, що нададуть після виплати всіх сум. Проте виплати здійснювали йому трьома частинами - 25 та 31 серпня, а також у грудні. У податковій повну інформацію йому теж не надали, оскільки за останній квартал інформації не було.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Петрина О.В. в судовому засіданні пояснила, що згідно КУпАП дата складання протоколу і дата виявлення - це дві різні дати, в даному випадку датою виявлення факту вчинення правопорушення є дата складання листа до НАЗК 21 вересня 2021 року, яка одночасно є датою повідомлення. Строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 21 березня 2021 року, а тому просила закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд, заслухавши всіх учасників справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, встановив наступні обставини.

Наказом по особовому складу №190 о/с від 15 липня 2016 року ОСОБА_1 призначений начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Южноукраїнського відділення поліції Первомаського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області /а.с.16/.

Як поліцейський ОСОБА_1 відповідно до пп.з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Наказом по особовому складу №390 о/с від 12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звільнений з посади за власним бажанням з 14 серпня 2020 року /а.с.17/.

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 був ознайомлений із засадами запобігання корупції і зобов`язався, в тому числі, подати декларацію за період, що не охоплюється попередніми деклараціями, не пізніше 20 робочих днів після припинення діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави /а.с.18-19/.

Положення ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» встановлюють обов`язок державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють, відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

21 вересня 2020 року уповноваженою особою ГУНП в Миколаївській області було виявлено факт неподання ОСОБА_1 декларації перед звільненням за 2020 рік, про що направлено повідомлення до НАЗК /а.с.15/, при цьому дата отримання повідомлення в матеріалах справи відсутня.

09 лютого 2021 року уповноваженою особою Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України був направлений запит щодо надання інформації про осіб, які у період з вересня 2020 року по грудень 2020 року не подали або несвоєчасно подали декларації /а.с.13/, відповідь на зазначений запит була направлена та отримана 16 лютого 2021 року /а.с.14/.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначає в протоколі особа, уповноважена на його складання, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата встановлення всіх обставин по справі та складання даного протоколу з подальшим формуванням адміністративних матеріалів, тобто 23 березня 2021 року. З даним доводом суд погоджується.

Так, відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Аналіз наведеної норми закону свідчить про те, що особа, яка має право складати протоколи про адміністративне правопорушення (ст. 255 КУпАП) протягом зазначених вище строків має право його скласти.

Таким чином, суд не погоджується із поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та його представника щодо закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», був освідчений про обов`язковість та строк виконання вимог закону, разом з тим він не виконав обов`язок, покладений на нього зазначеним законом і не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність перешкод у виконанні такого обов`язку.

За викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження.

При визначенні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь вини, тому суд вважає необхідним накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 454 гривні.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA00106 Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)"00" Без деталізації за відомчою ознакою) розміром 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А.Далматова