Справа № 587/743/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2021 року суддя Сумського районного суду Степаненко О.А. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 4 ( м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 ,
за ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
16 квітня 2021 року о 00-16 годині ОСОБА_1 в смт.Степанівка по вул.Центральна, 47 , Сумського району керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп*яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп*яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та медичному закладі в установленому законом порядку відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з*явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи в суді. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час складання протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені, зокрема, ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП встановлена в повному обсязі.
Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо ф справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Диспозиція ст.130 ч.3 КУпАП передбачає відповідальність за Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.( п.5,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008).
При огляді відеозапису вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 добровільно, в присутності свідків, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810, та в медичному закладі.
Присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях підтвердили, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, в їх присутності поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, після чого поліцейські склали відносно останнього адміністративний протокол.
Відповідно до ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчинення нових правопорушень, при цьому враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, обставини, що пом*якшують та обтяжують відповідальність.
Накладаючи стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який не працює, в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином.
ОСОБА_1 погодився з вчиненим правопорушенням, що підтверджується його підписом та письмовими поясненнями в протоколі серії ДПР18 № 237285 від 16.04.2021 року. (а.с. 1).
При цьому, постановами Ковпаківського районного суду м.Суми № 592/7901/20 від 23.07.2020 та Білопільського районного суду Сумської області № 573/230/21 від 02.03.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130КУпАП та ч.2 ст.130КУпАП, відповідно. А тому за таких обставин, ОСОБА_1 , вчинив дії, передбачені ч.3ст.130КУпАП, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на те, що в протоколі ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, а матеріали справи не містять жодних доказів того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп*яніння, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , може вважатись доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, який підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП..
За наведених обставин суд вважає, що виховання правопорушника можливе тільки з застосуванням відносно нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, оскільки ОСОБА_1 неодноразово піддавався адміністративному стягненню у вигляді штрафу в доход держави, а також враховуючи, що правопорушник не працює, і не отримує доходів, а тому єдиною можливою мірою покарання для ОСОБА_1 суд вважає адміністративний арешт.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 130 ч.3 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п*ятнадцяти) діб .
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А.Степаненко