ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 Справа №607/4383/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , заступника директора ТОВ «Автотехсервіс»,

за частиною четвертою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №312283 від 10.03.2021 року, ОСОБА_1 16 січня 2021 року о 15 год. 45 хв., в м. Тернополі по вул. За Рудкою, 33, будучи посадовою особою, а саме заступником директора ТОВ «Автотехсервіс», порушив правила, норми та стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху та не вжив заходів, щодо належного утримання оглядового колодязя, що призвело до створення аварійної обстановки та пошкодження транспортного засобу марки «TOYOTA RAV4» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наїхав на кришку оглядового колодязя, що стало причиною ДТП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 312283 від 10.03.2021 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху, п.п. 3.1.7, 3.1.9, 3.1.10 ДСТУ-3587-97 та притягується до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 140 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненому та пояснив, що даний каналізаційний колодязь не знаходиться на балансі ТОВ «Автотехсерсів». Зазначив, що ТОВ «Автотехсервіс» з власної ініціативи виділив кошти на ремонт пошкодженого каналізаційного колодязя по тій причині, що він знаходиться на ділянці догори прилеглій до приміщення у якому знаходиться ТОВ «Автотехсервіс». Крім того, стверджує, що він не є посадовою особою, в обов`язки якого входить утримання автомобільних доріг і вулиць. З цих підстав вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, а тому просив провадження по справі закрити.

Вимогами частиною першою статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи, про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднай ь).

Згідно частиною третьої статті 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною четвертою статті 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт, передбачені частинами першою, другою або третьої цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих обов`язків на виконання приписів поліції не виконані.

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Із змісту статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції.

Разом з тим, в протоколі про адмінправопорушення не зазначено, які конкретно заходи, передбачені його службовими повноваженнями, мав вжити ОСОБА_1 щодо належного утримання оглядового колодязя, 16 січня 2021 року о 15 год. 45 хв., в м. Тернополі по вул. За Рудкою, 33.

В протоколі про адміністративні правопорушення та в матеріалах справи відсутні дані про те, що оглядовий колодязь перебуває на балансі ТОВ «Автотехсервіс», а особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомила, що з вказаного колодязя є врізки водопостачання як в житлові будинки так і в приміщення товариства, у зв`язку із чим, було прийнято рішення надати благодійну допомогу на ремонт вказаного колодязя, який не перебував на його балансі.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні покликання, які саме посадові обов`язки, передбачені якими саме нормативними актами порушив ОСОБА_1 , який перебуває на посаді заступника директора товариства.

Суб`єктом даного правопорушення може бути особа, до обов`язків якої входить контроль за дотриманням правил, норм, стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць. Водночас, матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 140 КУпАП, зокрема доказів перебування останнього на посаді, яка включає коло обов`язків, невиконання яких може тягнути за собою адміністративну відповідальність, передбачену частини четвертої статті 140 КУпАП.

Відповідно до положень пункту третього частини другої статті 129 основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в статтею 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Враховуючи наведене вище, доходжу висновку, що відсутність належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частини четвертої статті 140 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 9, 140, п.1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 140 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк