Cправа №597/622/21
Провадження №3/597/327/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в особі судді Дудяка С.В.

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ГР №024959 від 05.04.2021 року, ОСОБА_1 будучи фізичною особою-підприємцем, що здійснює своє підприємницьку діяльність в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 05.04.2021 року близько 16 години 30 хвилин допустила порушення умов карантину, що виразилося у відсутності маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 м., чим порушила п.14 пп.2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, зі змінами від 17.02.2021 року №1011, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст.44-3 ч.1 КУпАП наступає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 ч.1 КУпАП є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Пункт 14 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року зі змінами станом на 05.04.2021 року не містив підпункту 2, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , а регулював зовсім інші питання, зокрема:

Встановлював обов`язок осіб, які потребують самоізоляції постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими разом проживають.

Згідно вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак, при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вказаних вимог закону, а саме: зазначено норму постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, яка регулює зовсім інші питання, ніж те порушення, що інкриміновано ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення це окумент, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, а тому складений стосовно ОСОБА_1 протокол серії ГР №024959 від 05.04.2021 не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У відповідності до ст.247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні обставин вважаю, що оскільки фабула протоколу про адміністративне правопорушення, серії ГР №024959 від 05.04.2021 року відносно ОСОБА_1 не відображає ознак складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП і справа відносно неї за вказаною статею підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

А, тому, керуючись ст.ст.8, 44-3 ч.1, 247 п.1, 251, 252, 254, 256, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 ч.1 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С. В. Дудяк