Справа №582/188/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яковенко Н.М.
Номер провадження 33/816/235/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Сітало Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вернигора В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 31 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 06 березня 2021 року о 17 год. 50 хв. по вул. Центральній у смт Терни Роменського району Сумської області, керував автомобілем Renault MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини,) і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 31 березня 2021 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд самостійно змінив на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказує, що всупереч ст. 256 КУпАП, в протоколі складеним відносно нього, не зазначено повні відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення ст. 256 КУпАП та Інструкції від 06.11.2015, без роз`яснення йому прав та обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП, не надано право подати зауваження щодо змісту протоколу.

Зазначає, що письмові пояснення свідків є неналежними та недопустимими та мають розбіжності щодо пропонування йому пройти огляд, зокрема: саме якого сп`яніння та кому саме пропонували пройти ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 , що на його переконання, вказує, на те, що йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції не пропонувалось відповідно до встановленого порядку.

Також зазначає, що за змістом резолютивної частини оскаржуваної постанови не зрозуміло, яке саме адміністративне правопорушення він вчинив, не зазначено яку норму КУпАП він порушив та в межах якої санкції ст. КУпАП призначено штраф.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вернигори В.М., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вплив лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У відповідності до п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №213022 від 06.03.2021, складеного уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається, що 06 березня 2021 року о 17 год. 50 хв. по вул. Центральній у смт Терни Роменського району Сумської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини,) і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від надання пояснень та від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 особисто відмовився. При цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції останній не заявляв (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких вони зазначили, що 06.03.2021 близько 18.15 год. в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на що водій відмовився. Своїми підписами свідки підтвердили, що з їх слів записано вірно, ними прочитано, підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає (а.с. 4, 5);

- розпискою ОСОБА_6 від 06.03.2021, відповідно до якої, останній 06.03.2021 о 18.50 год. отримав від працівників поліції автомобіль Renault MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язався не допускати до керування ОСОБА_1 (а.с.3).

Також, у ході вивчення матеріалів справи, апеляційним судом було повторно досліджено додане до матеріалів справи відео з нагрудних камер поліцейських та з відео реєстратора (а.с. 10), яке вже виступало предметом дослідження в суді першої інстанції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та у присутності двох свідків на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку. Всі зазначені докази отримані в передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і підстав їм недовіряти у апеляційного суду немає.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Що стосується доводів апелянта, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд самостійно змінив на шкоду йому фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є надуманими, та вважаються апеляційним судом вибраним апелянтом способом для уникнення адміністративної відповідальності, оскільки повністю спростовуються змістом як протоколу про адміністративне правопорушення, так і змістом самої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності і апеляційним судом жодних порушень не виявлено.

Щодо не відповідності складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, то їх суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки вказана апелянтом підстава для таких тверджень не зазначено відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення, спростовується змістом такого протоколу.

Не виступає підставою для скасування судового рішення чи визнання протоколу про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам КУпАП і твердження ОСОБА_1 , що йому не надано право подавати зауваження до змісту протоколу, оскільки від надання пояснень по суті порушення, а також від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 сам особисто відмовився, про що відповідно до ст. 256 КУпАП і зазначено в даному протоколі. Жодних пояснень чи зауважень щодо змісту протоколу, а також мотиви своєї відмови апелянтом не зазначено.

Доводи апелянта, що письмові пояснення свідків є неналежними та недопустимими та мають розбіжності щодо пропонування йому пройти огляд, є необґрунтованими та такими які спростовуються матеріалами справи, зокрема дослідженим відеозаписом, наявним в матеріалах справи, з якого вбачається, що у встановленому законом порядку працівниками поліції у присутності 2 свідків було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній ствердно відмовився, про що свідки і засвідчили у своїх письмових поясненнях. Жодних клопотань про допит вказаних свідків, ні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ні його захисником під час перегляду в апеляційному порядку не заявлялося.

Доводи апелянта, що за змістом резолютивної частини оскаржуваної постанови не зрозуміло, яке саме адміністративне правопорушення він вчинив, не зазначено яку норму КУпАП він порушив та в межах якої санкції ст. КУпАП призначено штраф, а тому незрозуміло чи взагалі він вчинив адміністративне правопорушення є безпідставними та не слугують підставами для звільнення особи від адміністративної відповідальності, оскільки суд першої інстанції у своїй постанові належним чином мотивував з посиланням на досліджені докази, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст. 130 КУпАП в межах санкції якої і призначено останньому штраф, який у відповідності до ст. 283 КУпАП і зазначений у резолютивній частині судового рішення.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що справа розглянута з дотриманням вимог КУпАП, судом було забезпечено всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставинам справи в їх сукупності.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, а тому, повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 31 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.