Справа №: 486/457/21 Провадження № 3/486/301/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сергіївка Братського району Миколаївської області, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №169952 від 16 січня 2021 року, ОСОБА_1 , 16 січня 2021 року об 11:00 год. в АДРЕСА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2008 року народження та ОСОБА_3 , 2018 року народження у частині забезпечення необхідних умов життя, навчання дітей.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №169952 від 16 січня 2021 року, ОСОБА_1 не створила належні умови для життя, навчання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей ОСОБА_2 , 2008 року народження та ОСОБА_3 , 2018 року народження.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому саме проявилось ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно її дітей та, які саме обов`язки, визначені законодавством України, вона порушила (не зазначено норму Закону, яку порушила остання).

При цьому, будь-які докази невиконання ОСОБА_1 , як матір`ю малолітніх дітей обов`язків щодо виховання останніх, крім копії повідомлення служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 18 січня 2021 року, до матеріалів справи не долучено.

Всупереч положенням ст. 256 КУпАП, якою визначені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №169952 від 16 січня 2021 року не містить відомостей про свідків вчинення правопорушення, якими зокрема можуть бути працівники служби у справах дітей, що здійснювали обстеження умов проживання малолітніх, або працівників навчальних закладів.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 лютого 2021 року вказаний протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали повернуто до відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, для дооформлення.

23 березня 2021 року вказаний протокол про адміністративне правопорушення повторно надійшов на адресу суду разом з повідомленням про те, що до справи про адміністративне правопорушення долучено всі докази, які мали місце у момент скоєння адміністративного правопорушення.

Вказані доводи у сукупності із фактичними обставинами, викладеними вище, суперечливістю доказів, наявних у справі, викликають обґрунтовані сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у невиконанні нею обов`язків щодо виховання дітей, і як наслідок, наявності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 16 січня 2021 року невиконання обов`язків щодо виховання дітей.

Вищевказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. Далматова