Справа № 316/746/21
Провадження № 3/316/340/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є депутатом восьмого скликання Енергодарської міської ради Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , за ознаками правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, в яких зазначено, що ОСОБА_1 як депутат Енергодарської міської ради Запорізької області відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, порушила вимоги, передбачені ст.ст. 28, 35-1 ЗУ «Про запобігання корупції», а саме: 10.02.2021 року на засіданні четвертої сесії Енергодарської міської ради, прийняла участь у голосуванні за рішення №34 «Про затвердження персонального складу Наглядової ради до комунального некомерційного підприємства «Спеціалізована медико-санітарна частина»» Енергодарської міської ради, відповідно до якого вона є членом відповідної наглядової ради, не повідомила про наявність реального конфлікту інтересів під час засіданні сесії та прийняла участь у голосуванні. Відповідно до результатів поіменного голосування проголосувала за себе до складу наглядової ради, тобто вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Вищезазначені адмінматеріали в порядку ст.36 КУпАП об`єднані в одне провадження під загальним ЄУ № 316/746/21 (пр. № 3/316/340/21).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за №171 від 01.04.2021 року та №172 від 01.04.2021 року, вважаю, що матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , які складено за ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП підлягають поверненню до Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для належного оформлення, оскільки при складанні вказаних протоколів про адміністративне правопорушення допущено ряд порушень КУпАП.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що зобов`язує працівників поліції належно виясняти необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на викладене, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є виникнення у такої особи реального конфлікту інтересів, обов`язковим елементом якого є приватний інтерес цієї особи, що суперечить її повноваженням.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку ст. 278 КУпАП судом встановлено ряд недоліків, які перешкоджають розгляду адміністративного матеріалу по суті. Так, для встановлення наявності факту реального конфлікту інтересу, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Проте, вищезазначені протоколи таких відомостей не містять, а містять лиш загальні фрази, що не дозволяє суду повно, об`єктивно та всебічно з`ясувати всі обставини справи та розглянути зазначені протоколи по суті.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення чи то самостійно формулювати обвинувачення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Крім того, надіслані до суду протоколи про адміністративне правопорушення не містять: повних та належних анкетних даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: у складеному протоколі про адміністративне правопорушення не відображено даних про наявність на утриманні ОСОБА_1 неповнолітніх та/чи непрацездатних осіб та кого саме, не зазначено даних про освіту та сімейний стан, не долучено до матеріалів справи відповідних документів на їх підтвердження, також не з`ясовано у повному обсязі та не долучено відомостей про наявність у ОСОБА_1 місця роботи та постійного джерела прибутку і регулярного доходу та, відповідно, розміру його доходів за місцем роботи, а також достовірних відомостей та документальних підтверджень про те, чи притягувалася раніше особа до адміністративної відповідальності, не долучено повних даних, які характеризують особу, наданих за місцем її фактичного проживання (перебування), відсутні у доданих до протоколу відомості про наявність (відсутність) тяжких хронічних захворювань, перебування ОСОБА_1 на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів (нарколога, психіатра тощо).

У відповідності до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Верховний Суд України в своїй постанові № 13 від 25 травня 1998 року, з наступними змінами, «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» (п. 2), роз`яснив, що у випадку складання протоколів по справах про адміністративні правопорушення без додержання вимог ст. 256 КУпАП, чи інших вимог закону, суддя зобов`язаний своєю постановою повернути такий протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14, визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, зазначені недоліки, допущені при складенні адміністративного матеріалу, не можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки суд не є стороною у справі, яка уповноважена збирати відповідні докази на підтвердження чи спростування зазначених у протоколі обставин, позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення, перешкоджають призначенню справи до розгляду в судовому засіданні, тому суд приходить до переконання про необхідність повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, для належного оформлення до Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Вищевказані недоліки, допущені при складанні та оформленні адміністративного матеріалу, позбавляють можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи по суті та прийнятті рішення по ній в точній відповідності із Законом.

Таким чином, враховуючи, що складання та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано неналежним чином, а вказані вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, а тому вважаю за необхідне повернути справу за протоколами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 №171 від 01.04.2021 року та №172 від 01.04.2021 року за ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП до Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для належного оформлення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись ст. ст. 256, 278 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 №171 від 01.04.2021 року та №172 від 01.04.2021 року за ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП повернути до Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Куценко