Справа № 161/4464/21
Провадження № 3/161/2062/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., за участі захисника адвоката Спас Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді торгового агента у ФОП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 484061 від 05.03.2021 року вбачається 05.03.2021 року об 11:00 год., на 107 км. а/д Н-17 сполученням Львів Луцьк, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

31.03.2021 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Спас Ю.О. надійшли письмові пояснення в яких остання зазначила наступне. Так, її підзахисному під час документування обставин події не було повідомлено про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а оскільки останній виконував службові обов`язки, задля можливості подальшого руху за кермом транспортного засобу, був змушений відмовитись від відповідного огляду. Поряд з тим, ОСОБА_1 на місці його зупинки пояснював патрульним, що алкоголь він дійсно вживав напередодні. У свою чергу, про той факт, що він не перебував у стані сп`яніння, свідчить відсутність його відсторонення від керування автомобілем. Разом з тим, відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями свідків осіб, з якими він 05.03.2021 року контактував при виконання службових повноважень. Також, наголошує на порушенні процедури складення адміністративних матеріалів. Враховуючи наведене, а також відсутність умислу на вчинення інкримінованого правопорушення та необізнаність ОСОБА_1 у наслідках відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, з урахуванням позитивних характеристик та сімейного становища останнього, просить суд звільнити її довірителя від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

20.04.2021 року від ФОП ОСОБА_2 надійшло на адресу суду клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки на підставі ст. 21 КУпАП.

12.05.2021 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Спас Ю.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що у відповідь на адвокатський запит свідок по справі ОСОБА_3 засвідчив обставини, що мають значення для вирішення справи, а саме: свідком засвідчено те, що у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не було, а в протоколі зафіксовано протилежне. Також, свідок ОСОБА_3 у відповіді на адвокатський запит вказав про те, що він разом з іншим свідком підписались на чистих бланках, потім працівники поліції їх відпустили і вони поїхали по своїх справах. Вказує, що свідки не були присутні при складанні протоколу, оскільки підписали порожні бланки протоколу і пояснень, та поїхали з місця події, а це означає, що все, що було написано в протоколі і в поясненнях написано не в присутності свідків, а тому не може вважатися допустимими доказами по справі. Разом з тим, матеріалами справи не встановлено ні стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , ні встановлення самого факту вини, оскільки свідок ОСОБА_3 підтвердив факт заповнення порожніх бланків протоколу та пояснень, а тому винуватість особи не встановлено, тому і протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 484061 від 05.03.2021 року і пояснення свідків, які вони не надавали та не писали, не є допустимими доказами у цій справі. У свою чергу, зазначає, що відсутня і об`єктивна сторона даного правопорушення, адже в протоколі зафіксовано нібито наявність ознак алкогольного спяніння, що не підтверджені жодними доказами, а навпаки спростовано, як свідком ОСОБА_4 у відповіді на адвокатський запит, так і підприємцями, з якими в день складання протоколу працював та контактував ОСОБА_1 . Матеріалами справи не підтверджено факту саме керування автомобілем особою з ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 після складання протоколу не був відсторонений від керування транспортним засобом, що також підтверджує його тверезий стан під час керування, адже він був відпущений працівниками поліції одразу після складання протоколу. На підставі викладеного, просила суд закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що 05.03.2021 року об 11:00 год., на 107 км. а/д Н-17 сполученням Львів Луцьк, він дійсно керував транспортним засобом та здійснював рух по маршруту по виконанню службових обов`язків. Алкоголь в той день він не вживав. Разом з тим, він проходження огляду на стан сп`яніння він змушений був відмовитися, оскільки був переконаний, що це єдиний із запропонованих працівниками поліції варіант, який надавав йому можливість продовжувати свій рух по заданому маршруту. Про наслідки такої відмови йому відомо не було та про такі наслідки поліцейські йому не роз`яснювали.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Спас Ю.О. в судовому засіданні просила суд првадження по справі закрити із підстав, викладених у клопотанні від 12.05.2021 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, допитавши свідка, суд приходить до наступних висновків.

На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 484061 від 05.03.2021 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому останній зазначив, що із інкримінованим правопорушенням він згідний, а також поставив свій підпис про ознайомлення зі своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

-письмовими поясненнями бланкової форми свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 05.03.2021 року, відповідно до яких останні підтвердили свою присутність при складенні працівниками поліції адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився;

-відеозаписом із нагрудного відео реєстратора патрульного поліцейського на якому зафіксовано наступне. Працівник поліції, у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які особисто представилися та назвали свої імена, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як повідомив поліцейський, в останнього відчувається запах алкоголю з ротової порожнини. Однак, на таку пропозицію інспектора, як на місці події, так і в медичному закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився. При цьому, наявність у себе ознак алкогольного сп`яніння, які були названі співробітником поліції, ОСОБА_1 не оспорював.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені під час розгляду справи докази у суду не має.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вищезазначене, з урахуванням характеру подій, які стали підставою для розгляду даної справи, свідчить про ту обставину, що склад адміністративного правопорушення за вищевказаною нормою чинного законодавства України, утворює факт керування транспортним засобам особою з явними ознаками алкогольного сп`яніння та її відмова від проходження огляду на визначення такого стану у встановленому законом порядку.

Тому, суд вважає наголосити, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у такому стані.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку під час розгляду справи не заперечувався ані останнім, ані його захисником.

Той факт, що ОСОБА_1 не вживав спиртні напої у день виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, жодним чином не свідчить про не правильну кваліфікацію працівниками поліції його дій, які мали місце 05.03.2021 року об 11:00 год., на 107 км. а/д Н-17 сполученням Львів Луцьк.

У свою чергу, та обставина, що працівники поліції внаслідок складення відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відсторонили останнього від керування транспортним засобом, може свідчити про неналежне виконання останніми своїх посадових обов`язків, однак в жодній мірі не спростовує наявність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Також, суд оцінює критично письмові пояснення працівників продовольчих магазинів, які обслуговує ОСОБА_1 та з якими він контактував 05.03.2021 року, в яких зазначено про відсутність в останнього у той день ознак алкогольного сп`яніння, оскільки під час складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 особисто жодним чином не оспорював наявність у нього запаху алкоголю з порожнини рота, про яке його повідомив працівник поліції в присутності двох свідків.

Поряд з тим, не заслуговують на увагу пояснення допитаного в судовому засідання свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що він підписував порожній документ, наданий патрульним поліцейським виходячи з наступного.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 був різкийзапах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чиі ншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння я як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, був зафіксований в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вищезазначені обставини в повній мірі та об`єктивно узгоджуються із обставинами, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшує чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На переконання суду, правопорушення за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке не може бути визнано малозначним.

Відтак, позитивні характеристики ОСОБА_1 за місцем його роботи, у розглядуваному випадку, не можуть бути підставою для його звільнення від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд приходить до переконання, що законодавчо встановлені підстави для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на поруки трудового колективу відсутні.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук