Справа № 428/928/21
Провадження №3/428/572/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Макарової А.В.,

особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, є особою, яка має інвалідність, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 201191 від 31.01.2021 року, 31.01.2021 року о 10 годині 05 хвилин в м. Сєвєродонецьку по ш. Будівельників, буд. 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, сповільнення ходи. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 31.01.2021 року о 10 годині 05 хвилин він керував транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_3 , по ш. Будівельників, в м. Сєвєродонецьку та був зупинений працівниками поліції, через порушення ПДР України, оскільки він не зупинився перед знаком «Стоп». Працівники поліції почали казати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, це вони визначили по очам. Після чого, вони запропонували йому пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, на що він погодився, але, оскільки він є інвалідом, то попросив працівників поліції надати йому інвалідний візок, щоб він міг пересуватися, але працівники поліції йому відмовили. Він не відмовлявся від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки наркотичні засоби не вживає.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З 01 липня 2020 року набув чинності Закон № 2617-VIIІ.

Разом з тим, Законом № 720-IX внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130КУпАП і виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння; у пункті 2 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.

За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Закон №720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.

Проте з урахуванням положень ч. 5 ст. 94 Конституції України, слід вважати, що Закон №720-IX набрав чинності 03 липня 2020 року, з дня його опублікування.

Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 31.01.2021 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 2861), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 201191 від 31.01.2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапорт поліцейського взводу № 1 роти ТОР УПП в Луганській області ДПП, відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція): підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно до п. 1 розділу 9 Інструкції, якою визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто з аналізу нормативних актів, які регулюють порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, суд вважає, що огляду підлягають не всі водії, а тільки ті, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201191 від 31.01.2021 року, в обставинах скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, зазначені наступні ознаки перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, сповільнення ходи.

З наданого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що поліцейські пропонують ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу з метою пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки ними виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло (При цьому, на відео, жоден з працівників поліції ліхтариком в очі ОСОБА_1 не світив). ОСОБА_1 говорить поліцейським, що він поїде до медичного закладу після того, як йому буде наданий візок.

Суд зазначає, що наявність думки поліцейського про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння повинно підтверджуватись іншими об`єктивними даними. Проте наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 нічим не підтверджені.

Так, поведінка ОСОБА_1 , в цілому, адекватна ситуації, схожа на поведінку людини, яка має інвалідність та нервує під час спілкування з представниками влади. Звужені зіниці, які не реагують на світло на відео не підтверджується. При цьому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , як особа, що має інвалідність через загальне захворювання опорно рухового апарату, пересувається на милицях, в зв`язку з чим така ознака наркотичного сп`яніння, як «сповільненість ходи» взагалі є надуманою та наразі нічим не підтверджується.

Таким чином, об`єктивних ознак сп`яніння під час зупинки ОСОБА_1 виявлено не було, що виключало складання відносно нього протоколу.

Наведені у протоколі обставини щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, за аналогією з вимогами кримінального процесуального законодавства, підпадають під ознаки «неконкретного обвинувачення».

Крім того, як вбачається з наданого відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду та погоджувався проїхати до медичного закладу, але у зв`язку зі своїм станом здоров`я просив працівників поліції забезпечити відповідні умови для його пересування.

З метою перевірки письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 останні викликалися в судове засідання для надання пояснень з приводу зазначених в протоколі обставин, проте вказані свідки до суду не з`явилися.

Тоді як письмові пояснення свідків не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганський апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова