Справа № 484/852/21
Провадження №3/484/363/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2021року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Медведєва Н.А. за участю секретаря Бикової О.П., особи, відносно якої складений протокол, - ОСОБА_1 , захисника Сікорського М.М. розглянувши справи, яка надійшли до суду 12.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідності не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А :

10.03.2021р. о 19:50год. в с. Мигія Первомайського району біля будинку №13 по вул.Первомайській ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на заокругленій ділянці дороги не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, отже вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст.. 124 КУпАП.

10.03.2021р. о 19:50год. в с. Мигія Первомайського району біля будинку №13 по вул.Первомайській ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку на місці в присутності двох свідків. Прилад «Драгер» ARAM 2290, тест №1416, результат 0,92 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, тобто вчинила правопорушення, за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснюючи, що ДТП сталась не з його вини. Він рухався по вказаній у протоколі ділянці дороги по своїй смузі руху, а автомобіль Volkswagen Transporter виїхав на його смугу руху, тому зіткнення автомобілів сталось на його смузі руху, отже саме з вини водія вказаного автомобіля сталась ДТП. Крім того, згідно дорожнього знаку п. 2.6 ПДР, він мав перевагу у русі. Після ДТП, щоб заспокоїтись він вжив настоянку валеріани та застосував препарат « ОСОБА_3 », який містить етанол. Алкогольні напої він не вживав. Також, він вказав, що під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння прилад «Драгер» йому дали вже із мундштуком, жодних прав йому не роз`яснювали. Коли він не погодився із показником приладу, до медичного закладу йому їхати не пропонували. Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку вказаного засобу йому не надали.

Захисник також вказав, що схема ДТП, додана до протоколу, складена з порушеннями вимог законодавства. Особи, які вказані свідками під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння є упередженими, оскільки свідок ОСОБА_4 проживає за однією адресою з ОСОБА_2 , який вказаний потерпілим, пов`язані спільним побутом та перебувають у дружніх стосунках з ним, а свідок ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом. У протоколі не вказані ознаки сп`яніння. Повне відео з місця події відсутнє.

Потерпілий ОСОБА_2 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП, а також свідки у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.. 130 КУпАП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не з`явились, хоча про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.3. б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка була складена 10.03.2021р. за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зіткнення автомобілів сталось на ділянці дороги, яка має два напрямки руху у протилежні сторони та на якій відсутня дорожня розмітка. Автомобілі ВАЗ-21063 та Volkswagen Transporter перебували на проїжджій частині. Задні колеса автомобіля ВАЗ-21063 знаходились на відстані 2,5м, а передні 0,3м від межі проїзної частини праворуч. Задні колеса автомобіля Volkswagen Transporter знаходились на відстані 1,9м, а передні 1,1м від межі проїзної частини праворуч. Також працівниками поліції вказані місце зіткнення та місце осипу скла та пластику.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (пункт 3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 7 листопада 2015 року № 1395, далі Інструкція).

Відповідно до пункту 4 розділу Х Інструкції на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1)ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3)транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4)сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5)інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8)ширина тротуарів,узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки та інше.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що проїзна частина це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги; смуга руху це поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Відповідно до п. 11.1 ПДР кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

ОСОБА_1 стверджував, що зіткнення сталось на його смузі руху. Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем, рухався по зустрічній смузі, ДТП сталось на його смузі руху.

Однак у схемі місця ДТП працівниками поліції не зазначені координати місця зіткнення, ширина проїжджої частини. Тобто, при складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським, який проводив огляд місця події та оформляв матеріали ДТП, не встановлені всі обставини та причини, за яких сталася ДТП. Отже, суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення позбавлений можливості дійти переконливого висновку про обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, та оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що встановити обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можливо. Оскільки, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності не дозволяють дійти однозначного висновку, що саме водієм ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП, і така можливість на даний час втрачена, оскільки, в матеріалах справи відсутні повні обставини вчинення ДТП, пояснення учасників пригоди є суперечливими, а свідки такої пригоди не вказані.

За змістом ст.. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка викладеної у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Таким чином провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, слід вказати наступне.

Відповідно до п 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інше.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до пунктів 2-3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки алкогольного сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Пунктами 6-7 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно роздруківки з приладу Драгер 6810 від 10.03.2021р., останнє калібрування якого здійснювалось 02.09.2020р., у ОСОБА_1 виявлено 0,92‰ алкоголю та він погодився із вказаним показником в присутності двох свідків, про що вказано у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданому до протоколу. Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони підтвердили той факт, що ОСОБА_1 пройшов огляд у їх присутності та відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

ОСОБА_1 під час розгляду справи не заперечував проти того, що огляд на стан сп`яніння проводився у присутності зазначених свідків.

Отже, не зрозуміло, в чому зазначені особи, які лише були свідками факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, були упередженими та зацікавленими, враховуючи, що ОСОБА_1 згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння погодився з результатом такого огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №209473 ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обв`язки, передбачені ст.. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис у протоколі. Жодних зауважень ОСОБА_1 у протоколі не зазначив. Зміст протоколу узгоджується із вказаними вище доказами. Проведення фото або відеофіксації під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою

Отже суд розцінює пояснення ОСОБА_1 як бажання уникнути покарання за вчинене правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена в повному обсязі.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 була встановлена 25.10.2016р. ІІ група інвалідності на строк до 01.10.2019р., про що свідчить копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією та пенсійного посвідчення НОМЕР_3 , терміном дії до 30.09.2019р. ОСОБА_1 пояснив, що на теперішній час у нього відсутні будь-які документи, які б могли підтвердити те, що він має інвалідність. Отже, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 33, ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисота неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 (десять тисяч двісті)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.А.Медведєва