Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/750/2021 Головуючий в суді першої інстанції: Слободянюк П.Л.
Категорія справи: ч. 2 ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року місто Київ
Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника Федорова А.П., прокурорів Дяченка В.П., Ониськіва А.М., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Федорова Антона Павловича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймає посаду директора ТОВ «Енгранд», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , будучи депутатом Київської міської ради VIII скликання, секретарем постійної комісії Київської міської ради з питань житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 28 та абзацу 1 частини 2 статті 35 даного Закону, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, під час виконання своїх представницьких повноважень, 15 червня 2020 року прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, шляхом голосування на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу під час розгляду питання «Інформація щодо листа директора Асоціації «Український екологічний альянс» Барінова М.О. від 10 червня 2020 року № 108», стосовно якого мав наявний приватний інтерес, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішень.

В апеляційній скарзі захисник Федоров А.П. просить постанову суду першої інстанції скасувати та визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що висновки суду щодо наявного приватного інтересу ОСОБА_1 при голосуванні за розгляд листа Асоціації зроблений без належної оцінки, оскільки приватний інтерес полягає у наявності майнового чи немайнового інтересу при вчиненні особою дій, які можуть зумовити наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів. Відповідно до правової позиції, викладеної в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17, при встановленні реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність чи упередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а, по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

На переконання захисника, судом першої інстанції не враховано, що лист директора Асоціації «Український екологічний альянс» Барінова М.О. від 10 червня 2020 року № 108 стосується питання порушення ПрАТ «Київспецтранс» антиконкурентного законодавства та створенні більш сприятливих умов для ТОВ «Профпереробка». Результатом голосування комісії, враховуючи голос ОСОБА_1 , було прийнято рішення щодо: звернення до заступника голови КМДА стосовно опрацювання питання, викладеного в листі асоціації разом з представниками ПрАТ «Київспецтранс», представниками асоціації за участю членів комісії; опрацювати та направити необхідне звернення до Антимонопольного комітету України; доручення Департаменту житлово-комунальної інфраструктури та Департаменту комунальної власності м. Києва опрацювати питання стосовно зміни організаційно-правової форми ПрАТ «Київспецтранс» та відокремити полігон твердих побутових відходів № 5 в окрему юридичну особу. Отже, як зазначає апелянт, рішення жодним чином не впливає на майнові чи немайнові інтереси ОСОБА_1 , членів його сім`ї або інших осіб.

Не згоден захисник і з висновками суду про те, що оскільки ОСОБА_1 входив до кола учасників ТОВ «Крамар Еко» та обіймав посаду директора асоціації, то це свідчить про наявність у нього приватного інтересу, що, в свою чергу, впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішення. На противагу таким висновкам, захисник вказує, що факт перебування ОСОБА_1 у складі учасників ТОВ «Крамар Еко» до 10 січня 2018 року жодним чином не може вказувати на факт наявності приватного інтересу у ОСОБА_1 , оскільки він більше двох років не є учасником вказаного підприємства, не обіймає жодних посад на вказаному підприємстві, а тому не має жодного юридичного зв`язку між ним та цим підприємством. Окрім цього, захист звертає увагу, що рішення комісії жодним чином не впливає на майнові чи немайнові інтереси ТОВ «Крамар Еко» як учасника асоціації, оскільки товариство лише звернулось до асоціації з листом, в якому вказало на антиконкурентну поведінку ПрАТ «Київспецтранс» та просило вжити заходів щодо захисту його інтересів. Факт обіймання ОСОБА_1 посади директора асоціації у період з 10 вересня 2013 року по 14 червня 2018 року, на думку адвоката, жодним чином не може вказувати на наявність у нього приватного інтересу, оскільки жодного юридичного зв`язку між ОСОБА_1 та асоціацією не існує більше ніж два роки.

Сторона захисту просить врахувати, що рішення суду не містить висновку, факту та обставини, які вказували на наявність суперечностей між приватним інтересом та повноваженнями ОСОБА_1 як депутата Київської міської ради, як і не містить аналізу впливу наявності приватного інтересу на об`єктивність прийнятого рішення, з урахуванням того, що комісія є колегіальним органом, рішення нею приймаються шляхом голосування її членами, всі голоси є рівними між собою і ОСОБА_1 не має одноособових повноважень щодо прийняття рішення комісією.

На думку сторони захисту, участь в обговоренні питання та голосування за розгляд листа асоціації не створює причинно-наслідкового зв`язку між обговоренням, голосуванням та юридичними насідками прийнятого Комісією рішення, яке, в свою чергу, жодним чином не торкалось майнових чи немайнових інтересів асоціації та її учасників.

Просить врахувати, що в ході обговорення комісією питання щодо звернення асоціації, дане питання не торкалось періоду обіймання ОСОБА_1 посади керівника асоціації та періоду його участі у ТОВ «Крамар Еко», оскільки всі обставини торкалися лише подій 2020 року. А оскільки обговорення та голосування з питань звернення асоціації не створює реального чи потенційного конфлікту інтересів для ОСОБА_1 , то він мав повне право приймати участь в обговоренні комісією постановленого питання та голосувати з приводу його вирішення і такі дії не створюють приватний інтерес для ОСОБА_1 та не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федорова А.П. в підтримку доводів і вимог апеляційної скарги, прокурорів Дяченка В.П і Ониськіва А.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисту, вважали постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно за ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Положення ст. 252 КУпАП передбачають, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову, яка повинна відповідати регламентованим у ст. ст. 283, 284 КУпАП вимогам.

Системний аналіз наведених норм процесуального закону свідчить про те, що у разі визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, у постанові повинні бути зазначені, зокрема, докази на підтвердження такого висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції наведених вимог закону не дотримався, у постанові вдався до формального викладу наведених в протоколі обставин, будь-якої оцінки наявним у справі доказам не дав, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є банкетною, тому для повного встановлення ознак даного правопорушення слід проаналізувати нормативно-правові акти, що визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналогічне визнання реального конфлікту інтересів наведене у пункті 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП.

За змістом наведених вимог закону, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, потрібно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Тому, встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Виходячи з наведеного, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання особою службових або представницьких повноважень, а слід встановити, що наявна суперечність безпосередньо на це вплинула чи впливає. Зазначене також визначає ступінь впливу наявної суперечності на прийняття рішення чи вчинення дій, який повинен мати об`єктивний вираз, та часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення і наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Як вбачається з протоколу № 387 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 09 вересня 2020 року та постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи депутатом Київської міської ради VIIIскликання, секретарем постійної комісії Київської міської ради з питань житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 та абз. 1 ч. 2 ст. 35 Закону, під час виконання своїх представницьких повноважень 15 червня 2020 року прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, шляхом голосування на засіданні зазначеної постійної комісії Київської міської ради під час розгляду питання «Інформація щодо листа директора Асоціації «Український екологічний альянс» Барінова М.О. від 10 червня 2020 року № 108», яке стосувалося діяльності ТОВ «Крамар Еко», стосовно якого мав наявний приватний інтерес, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішення.

За змістом протоколу та постанови, про приватний інтерес ОСОБА_1 під час розгляду у складі постійної комісії згаданої інформації Асоціації «Український екологічний альянс» свідчить те, що він з 10 вересня 2013 року до 14 червня 2018 року був керівником цієї асоціації та до 10 січня 2018 року співзасновником ТОВ «Крамар Еко», а також, що 15 червня 2020 року він звернувся з письмовою заявою до постійної комісії, в якій заявив про конфлікт інтересів при розгляді зазначеного питання (т. 1 а.п. 1-10, 248-249).

Однак, такі наведені в протоколі та постанові відомості про те, що на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплекту (далі - комісія) від 15 червня 2020 року ОСОБА_1 прийняв рішення шляхом голосування за інформацію, викладену в листі Асоціації «Український екологічний альянс», в умовах реального конфлікту інтересів спростовуються сукупністю наявних в справі доказів та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Зокрема, в судах першої та апеляційної інстанцій, а також в письмових поясненнях, що долучені до протоколу, ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 15 червня 2020 року на засіданні комісії він дійсно приймав участь в розгляді та голосуванні з приводу інформації, викладеної в листі директора Асоціації «Український екологічний альянс» від 10 червня 2020 року № 108. Проте стверджував, що під час розгляду зазначеного питання, яка стосувалася діяльності членів асоціації, в тому числі ТОВ «Крамар Еко», у 2019-2020 роках, у нього не було будь-якого приватного інтересу до цих юридичних осіб, як і не виникало реального конфлікту інтересів під час його голосування та прийняття рішення у складі комісії. Заяву про можливий конфлікт інтересів він вирішив завчасно подати до комісії лише з тією метою, щоб повідомити, що з 10 вересня 2013 року по 14 червня 2018 року був керівником Асоціації «Український екологічний альянс» та до 10 січня 2018 року являвся співзасновником ТОВ «Крамар Еко», не приховувати зазначені відомості та усунути будь-які підозри в його особистому зацікавленні у вирішенні цього звернення. Також дана заява була ним подана на той випадок, якби при розгляді викладеної у листі інформації необхідно було б з`ясовувати обставини того періоду часу, коли він мав відношення до указаних юридичних осіб. Вважав, що не повідомити про указані відомості стосовно себе він не міг, а, написавши заяву, виконав вимоги антикорупційного законодавства (т. 1 а.п. 11-13, 246-247).

Об`єктивно такі пояснення ОСОБА_1 про те, що станом на 15 червня 2020 року він не мав жодного відношення до діяльності Асоціації «Український екологічний альянс» та до ТОВ «Крамар Еко» підтверджуються:

- копією протоколу № 10 засідання правління Асоціації «Український екологічний альянс» від 14 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора асоціації за власним бажанням, довідкою директора асоціації від 07 вересня 2020 року про те, що з 14 червня 2018 року ОСОБА_1 не займає будь-якої посади в указаній організації (т. 1 а.п. 29-31, 24);

- довідкою ТОВ «Крамар Еко» від 08 вересня 2020 року, копією протоколу № 1 загальних зборів учасників даного товариства від 09 січня 2018 року, копією договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Крамар Еко» від 09 січня 2018 року, за змістом яких ОСОБА_1 09 січня 2018 року продав належну йому частку в статутному капіталі товариства та з цього часу виключений зі складу його учасників, державну реєстрацію змін до складу учасників товариства було проведено 10 січня 2018 року (т. 1 а.п. 20, 21, 22-23);

- витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що сформовані після 10 січня та 14 червня 2018 року, відповідно до яких ОСОБА_1 не значиться в засновниках, учасниках, кінцевих бенефіціарних власниках Асоціації «Український екологічний альянс» та ТОВ «Крамар Еко» (т. 1 а.п. 27-28, 158, 159).

Разом з тим, за змістом листа директора Асоціації «Український екологічний альянс» Барінова М.О. № 108 від 10 червня 2020 року, що був предметом розгляду на засіданні комісії 15 червня 2020 року, у ньому на підставі ряду звернень членів асоціації, серед яких було і ТОВ «Крамар Еко», викладені відомості стосовно порушення ПрАТ «Київспецтранс» принципу добросовісної конкуренції на користь ТОВ «Профпереробка» з посиланням на договори та інші документи відповідних юридичних осіб, що пов`язані з їх діяльністю у 2019-2020 роках (т. 1 а.п. 40-41, 42-47, 48-54, 55-59, 60-62, 63-74).

Аналіз наведених доказів переконливо свідчить про те, що станом на 15 червня 2020 року, коли на засіданні комісії розглядалась дана інформація Асоціації «Український екологічний альянс», ОСОБА_1 вже протягом двох років не мав жодного відношення до діяльності як цієї асоціації, так і ТОВ «Крамар Еко».

Виходячи з наведеного, та обставина, що ОСОБА_1 з 10 вересня 2013 року по 14 червня 2018 року був генеральним директором Асоціації «Український екологічний альянс» та до 10 січня 2018 року - співзасновником ТОВ «Крамар Еко», за відсутності будь-яких даних про його подальшу причетність до діяльності вказаних юридичних осіб чи особисту зацікавленість у них, сама по собі, всупереч посиланням в протоколі та постанові, не вказує про наявність у нього приватного інтересу до них, який би суперечив його представницьким повноваженням 15 червня 2020 року під час розгляду в складі комісії звернення Асоціації «Український екологічний альянс», поданого з приводу необхідності врегулювання актуальної антимонопольної діяльності її членів, а відтак обумовлював реальний конфлікт інтересів та перешкоджав взяти участь у прийнятті комісією відповідного рішення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28, абз. 1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, відповідно до протоколу № 5/108 комісії від 15 червня 2020 року, за результатами розгляду листа Асоціації «Український екологічний альянс» від 10 червня 2020 року комісією у складі шести депутатів, в тому числі ОСОБА_1 , прийнято одноголосне рішення запропонувати заступнику голови КМДА Пантелеєву П.О. опрацювати викладені в даному листі питання та, за необхідності, направити відповідне звернення до Антимонопольного комітету України і доручити Департаменту житлово-комунальної інфраструктури та Департаменту комунальної власності м. Києва опрацювати питання щодо зміни організаційно-правової форми ПрАТ «Київспецранс» (т. 1 а.п. 91-98).

Таким чином, з огляду на те, що за результатами розгляду листа Асоціації «Український економічний альянс» комісією колегіально прийнято одностайне рішення, яке містить виключно пропозиційний характер щодо опрацювання викладених у зверненні питань та вжиття за необхідності відповідних заходів реагування, і адресоване заступнику голові КМДА, то факт голосування ОСОБА_1 в складі комісії з даного приводу очевидно не вплинуло на об`єктивність чи неупередженість даного рішення, як про це міститься вказівка в протоколі та постанові суду.

Враховуючи такі встановлені обставини на підставі наявних в справі доказів, завчасне звернення ОСОБА_1 до комісії з письмовою заявою від 15 червня 2020 року про конфлікт інтересів при розгляді листа Асоціації «Український екологічний альянс» лише з тією метою, щоб публічно проінформувати про те, що до січня та червня 2018 році він був співзасновником ТОВ «Крамар Еко» та генеральним директором указаної асоціації, яка була прийнята комісією до відома на відповідному засіданні (т. 1 а.п. 37), не встановлює факту реального конфлікту інтересів під час прийняття ним участі 15 червня 2020 року в розгляді та прийняття рішення по даному питанню та не може ставитись йому у провину. Більш того, на думку апеляційного суду, такі дії ОСОБА_1 були спрямовані на вжиття всіх залежних від нього заходів задля недопущення порушення антикорупційного законодавства під час розгляду зазначеного звернення асоціації.

Що стосується посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, на чому акцентував увагу прокурор в апеляційному суду, про те, що у своєму зверненні від 10 червня 2020 року Асоціація «Український екологічний альянс» порушувала питання, які мають відношення до сфери надання послуг з поводження з відходами, при чому ОСОБА_1 є співзасновником ТОВ «Крамар Еко-Регіон», основним видом діяльності якого є збирання безпечних відходів, то вони є неприйнятними.

Як вбачається зі згаданого вище листа Асоціації «Український екологічний альянс» № 108 від 10 червня 2020 року, у ньому порушувалось питання з приводу звернень її членів про порушення принципу добросовісної конкуренції у сфері збору та вивезення твердих побутових відходів на території міста Києва з боку ПрАТ «Київспецтранс». Відомостей про те, що з даного приводу наряду з іншими підприємствами до асоціації зверталося ТОВ «Крамар Еко-Регіон» у листі не міститься (т. 1 а.п. 40-41).

Водночас, згідно з довідкою директора ТОВ «Крамар Еко-Регіон» Бородіна О.В. від 25 листопада 2020 року, дане підприємство створено з метою здійснення господарської діяльності з поводження з відходами виключно на території міста Буча та Бучанської ОТГ. Від дня державної реєстрації та станом на 25 листопада 2020 року товариство не розпочало провадження господарської діяльності. Окрім цього вказано, що товариство не є членом громадських організацій, асоціацій, кооперативів та об`єднань (т. 1 а.п. 235).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Крамар Еко-Регіон» зареєстроване 27 квітня 2020 року, знаходиться в місті Буча Київської області та основним видом його діяльності є збирання безпечних відходів (т. 1 а.п. 157).

Таким чином, оскільки порушені в листі Асоціації «Український екологічний альянс» питання, стосувалися збору та вивезення твердих побутових відходів на території міста Києва, що не входить до діяльності ТОВ «Крамар Еко-Регіон», яка займається збиранням безпечних відходів в місті Буча і Бучанської ОТГ, то у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що 15 червня 2020 року під час розгляду звернення асоціації ОСОБА_1 мав приватний інтерес до його вирішення як співзасновник ТОВ «Крамар Еко-Регіон».

На підставі викладеного, ретельно з`ясувавши обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що наявними в справі доказами не доведено викладені в протоколі та постанові суду відомості про те, що ОСОБА_1 на засіданні комісії 15 червня 2020 року під час участі в розгляді та голосуванні за інформацію, викладену в листі Асоціація «Український екологічний альянс» від 10 червня 2020 року, мав приватний інтерес до цієї асоціації чи до ТОВ «Крамар Еко», ТОВ «Крамар Еко-Регіон», який би суперечив його представницьким повноваженням та вплинув на об`єктивність чи неупередженість прийнятого комісією рішення за даним питанням, а відтак і реального конфлікту інтересів та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а апеляційна скарга захисника Федорова А.П. - задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Федорова Антона Павловича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, - скасувати. Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В. Гладій