ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/661/21 Справа № 210/1041/21 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К - Теремецької С.О. на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року, якою відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює трактористом Укрзалізниця, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

апелянта ОСОБА_2 ,

особу, відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №100954 від 11 лютого 2021 року, водій ОСОБА_1 11 лютого 2021 року об 11 годині керуючи автомобілем Daewoo н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Кривий Ріг Металургійний район, по вул. Соборності, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, рухаючись прямо не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ НОМЕР_2 . Внаслідок зіткнення ТЗ отримали механічні пошкодження, тим самим було завдано матеріальних збитків. Водій ОСОБА_1 своїми діями порушив п.п. 2.3б, 13.1, 10.1 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції дослідивши всі докази, прийшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник потерпілого ТОВ Епіцентр К - Теремецька С.О. подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом із апеляційною скаргою, апелянт подала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Вказує, що ТОВ Епіцентр К є потерпілим у вказаній справі, але на адресу товариства будь-яких судових повідомлень не надходило. Копію оскаржуваної постанови було отримано лише 29 березня 2021 року.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду є незаконною.

Суд першої інстанції безпідставно, не мотивуючи свого рішення не взяв до уваги, докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Так, схемою ДТП підтверджується, що автомобіль ГАЗ н.з. НОМЕР_2 рухався не позаду учбового автомобіля, а паралельно йому.

Саме характером пошкоджень підтверджується, що учбовий автомобіль штовхав ГАЗ.

Одразу після скоєння ДТП інструктор ОСОБА_1 не заперечував проти оформлення Європротоколу та повністю визнав свою провину.

Вважає, що судом першої інстанції не було повністю досліджено обставини справи, що і призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К - Теремецька С.О. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюється на підставі фактичних даних, (доказів).

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Оскаржувана постанова суду цим вимогам відповідає.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 124 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Суд першої інстанції розглянувши справу, дійшов до висновку про закриття відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції було допитано ОСОБА_1 , який пояснив суду, що свою провину не визнає, зазначив, що 11.02.2021 року приблизно об 11 год. він, знаходився в учбовому автомобілі Daewoo, н.з. НОМЕР_1 як інструктор з водіння, керувала автомобілем учениця ОСОБА_3 . На даху автомобіля встановлено знак учбового автомобіля «У». Вони їхали по вул. Соборності і збиралися повертати наліво, метрів за 80-100 до повороту ввімкнули сигнал лівого повороту, подивилися в дзеркало заднього виду, вліво, ніякого транспорту не було, почали виїжджати на трамвайні рейки для здійснення повороту і зліва в їх автомобіль, намагаючись їх об`їхати, в`їхав автомобіль ГАЗ магазину «Епіцентру». Водій вийшов і сказав, що автомобіль учбовий, не швидко їхав і він вирішив його об`їхати, тому і відбулося зіткнення. Вважає, що в його діях немає вини.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 дала пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_1 ..

Також судом першої інстанції було допитано другого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 суду пояснив, що 11.02.2021 року приблизно об 11 год. він керував автомобілем ГАЗ НОМЕР_2 , їхав по вул. Соборності, по трамвайних рейках і збирався повертати наліво на вул.. Мистецьку. Попереду їхав учбовий автомобіль і почав повертати наліво і врізався в його автомобіль. За кермом автомобіля була дівчина. Його вини в ДТП немає.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги пунктів п.2.3.б., 13.1,10.1 ПДР України.

Однак суд першої інстанції вважав, що зазначені відомості не відповідають фактичним обставинам справи та доказам, які містяться в матеріалах справи.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Згідно з пунктом 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з пунктом 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно з пунктом 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, зазначив, що в даному протоколі відсутнє посилання на те, що хоча ОСОБА_1 був в учбовому автомобілі в якості інструктора, але автомобілем керувала ОСОБА_3 .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що не має належних та допустимих доказів, які могли обґрунтовано і однозначно вказати на наявність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав ї законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі наведені факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведені та допустимі докази, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини події, дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам та прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Будь-яких інших обґрунтованих доводів, які б підтверджували порушення вимог чинного законодавства при розгляді судом першої інстанції даної справи про адміністративне правопорушення у скарзі не наведено та доказів на спростування висновків судді місцевого суду апеляційному суду не надано, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К - Теремецької С.О., про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року, - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К - Теремецької С.О., - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко