ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 квітня 2021 рокуСправа №: 695/1048/21
Номер провадження 3/695/960/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакова К.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП,

в с т а н о в и в:

13.04.2021 до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 269930, складений 02.04.2021 ДОП Золотоніського РВП Лісовим М.В. про те, що ОСОБА_1 02.02.2021 в АДРЕСА_1 , порушив правила тримання собак, в результаті чого собаки пошкодили огорожу, яка належить ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 02.02.2021 його собака була прив`язана і не доставала до огорожі сусіда, а собака ОСОБА_3 була не на повідку. Зазначив, що ОСОБА_3 постійно провокує його собак. Вважає, що в матеріалах справи не має доказів, які б вказували, що саме його собака пошкодила паркан потерпілого. Додав, що постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.02.2021 провадження у справі по такому ж факту відносно нього закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, про що надав суду копію вказаної вище постанови.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що у ОСОБА_1 є собаки небезпечної породи, яких він утримує з порушенням законодавства. 02.02.2021 він бачив, як собака ОСОБА_1 пошкодила його паркан. Викликав поліцію, які повідомили йому, що ОСОБА_1 пообіцяв відремонтувати паркан. Оскільки ОСОБА_1 свої обіцянки не виконав, потерпілий вимушений був сам ремонтувати паркан. Зазначив, що по факту пошкодження огорожі 02.02.2021 складено працівниками поліції два протоколи про адміністративне правопорушення. Вказану вище постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.02.2021 в апеляційному порядку не оскаржував. Вважав, що працівниками поліції при складенні першого протоколу про адміністративне правопорушення були долучені не всі докази, а тому звернувся до поліції вдруге, в результаті чого 02.04.2021 був складений даний протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні надала покази про те, що вона є дружиною потерпілого. 02.02.2021 близько 10.00 год. бачила, як собака ОСОБА_1 , будучи близько прив`язаною до їхнього паркану, витягувала проволоку з їхнього паркану. Викликали поліцію, працівник якої повідомив, що ОСОБА_1 відшкодує завдані збитки, але останній не відремонтував паркан.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надала покази про те, що вона проживає разом з ОСОБА_1 і не бачила, щоб 02.02.2021 їхні собаки пошкоджували паркан, який належить ОСОБА_2 .. Зазначила, що потерпілий ОСОБА_2 провокує їхніх собак на агресію.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суддя у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Статтею 154 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил тримання собак і котів, а саме: частиною першою цієї статті передбачено відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях; частиною другою за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Водночас правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження»).

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення санітарно-епідеміологічної безпеки; об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил тримання собак, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі прямого, так і непрямого умислу. Для того, щоб дії винної особи утворювали склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП необхідно, щоб остання тримала собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Зазначена норма бланкетна, тому обов`язковою умовою є порушення винною особою вимог підзаконного нормативного акту; в даному випадку правовідносини, пов`язані з триманням собак і котів регулюються місцевими правилами утримання тварин, і суд за своєю ініціативою позбавлений процесуальної можливості встановити такі обставини правопорушення.

Конкретні правила тримання собак і котів встановлюються органами місцевого самоврядування індивідуально. Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у таких формах: 1)тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях (формальний склад); 2)тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Кожна з перелічених кваліфікуючих ознак становить окрему складову об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Як убачається з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 2 ст. 154 КУпАП відносно ОСОБА_1 , він 02.02.2021 в АДРЕСА_1 порушив правила тримання собак, в результаті чого собаки пошкодили огорожу, яка належить ОСОБА_2 .

Проте, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про обов`язкову складову об`єктивної сторони правопорушення, зокрема тримання ОСОБА_1 собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях. У протоколі вказано лише про дії, вчинені собаками, що заподіяли шкоду Майну ОСОБА_2 , без конкретизації, які саме правила тримання собак порушено ОСОБА_1 та у чому виявилось це порушення.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачає конфіскацію тварини, проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належності собаки ОСОБА_1 , що є обов`язковим для вирішення питання про конфіскацію цієї собаки, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України. До того ж до протоколу про адміністративне правопорушення не додано протокол вилучення майна, що підлягає конфіскації, наявність якого передбачено п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», що в подальшому унеможливлює виконання постанови суду у разі застосування додаткового стягнення у виді конфіскації тварини.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08).

Відповідно до ст. 7 КУпАП: ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).

Зважаючи на усе викладене, суд дійшов до висновку, що наявними матеріалами справи не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, викладеного в диспозиції статті ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Крім того, як встановлено під час розгляду даної справи, по тому самому факту щодо ОСОБА_1 існує нескасована постанова судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.02.2021 про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 8 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Таким чином, суд вважає за необхідне адміністративне провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, в зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, нескасованої постанови компетентного органу (посадової особи) про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 154, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.154 КУпАП на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку із наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, нескасованої постанови компетентного органу (посадової особи) про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів.

Повний текст постанови оголошено 28.04.2021 о 16.55 год.

Суддя: К.М. Ушакова