Справа № 152/533/21
П О С Т А Н О В А
іменем України
29 квітня 2021 року м. Шаргород
Справа №152/533/21
Провадження №3/152/256/21
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н. Л.,
з участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване у передбаченому законом місце проживання АДРЕСА_1 (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
- за ч.2 ст.173-2 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 26.04.2021 року о 11 годині в с. Деребчин Жмеринського району Вінницької області, на вул. Заводська, будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною першою цієї статті, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_2 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу, зокрема, висловлювався в адресу останньої нецензурними словами, погрожував, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах визнав. Пояснив, що 26.04.2021 року між ним та співмешканкою ОСОБА_2 дійсно виникла суперечка, в ході якої він висловлювався на адресу останньої нецензурними словами і погрожував, у чому щиро кається.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Крім визнання ОСОБА_1 вини, його винуватість доведена поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та доказами, що містяться у матеріалах справи.
Так, потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що вона та ОСОБА_1 дійсно проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом 12 років та мають двох спільних неповнолітніх дітей. Так, 26.04.2021 року зранку між нею та співмешканцем ОСОБА_1 , з яким вона проживає за однією адресою, виник конфлікт, під час якого останній висловлювався в її адресу нецензурними словами та погрожував, намагався нанести тілесні ушкодження та пошкодив лічильник для обліку електроенергії та супутникову антену. Своїми діями ОСОБА_1 завдав шкоди її психічному здоров`ю.
Також, винуватість ОСОБА_1 доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №166513 від 27.04.2021 року (а.с.1); письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 від 26.04.2021 року, з якого вбачається, ОСОБА_2 26.04.2021 року приблизно о 11 годині, прийшовши до магазину повідомила, що її співмешканець ОСОБА_1 вчинив сварку та пошкодив лічильник для світла і супутникову антену (а.с.2); довідкою-характеристикою, виданою виконавчим комітетом Джуринської сільської ради від 27.04.2021 року, з якої вбачається, що за період проживання на території сільської ради ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативної сторони, вживає спиртні напої, порушує громадський порядок (а.с.5); копією постанови Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.12.2020 року у справі №152/1391/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.7-8).
Таким чином, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 27.04.2021 року доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною першою цієї статті, оскільки, відповідно до постанови Шаргородського районного суду від 10.12.2020 року, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України (а.с.7-8).
Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 5 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживають однією сім`єю приблизно 12 років, але не перебувають та не перебували у шлюбі між собою, тому дія цього Закону поширюється на них.
Відтак, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, вважаю його щире розкаяння, згідно з п.1 ст.34 КУпАП.
Враховуючи, що ОСОБА_1 повторно вчинив однорідне правопорушення, за яке вже піддавався адміністративному стягненню (а.с.7-8), але свою поведінку не виправив, то вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому в санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.173-2, ст.ст.283, 284, 287, 294, 307 КпАП України,
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.2 ст.173-2 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: