ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 Справа №607/5630/21

Провадження №3/607/3088/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли із Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , відповідно до наказу Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2008 року № 124-К переведено на посаду начальника господарського відділу Господарського суду Тернопільської області з 17 червня 2008 року.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про запобігання корупції» (далі Закон), ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону.

Згідно з приміткою до статті 56 Закону особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «Б» відноситься до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, частини першої статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб- сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10 червня 2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089 (далі - Порядок), щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до п. 2-1 розділу XIII Закону декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 була зобов`язана до 00 год. 00 хв. 01 червня 2020 року подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з відомостями з Реєстру, щорічну декларацію за 2019 рік ОСОБА_1 подала 03 червня 2020 року о 14 год. 50 хв. (унікальний ідентифікатор декларації b0e52ae5-51dd-4dee-acc2-8fl459f61256).

Відповідно до відомостей Реєстру ОСОБА_1 зареєструвалася в Реєстрі 26 жовтня 2016 року, подавала щорічні декларації за 2015, 2016, 2017, 2018 роки.

При перегляді послідовності дій користувача Реєстру, які вчинила ОСОБА_1 за період 01 січня 2020 року 31 травня 2020 року встановлено, що вона не заходила в «особистий кабінет» і відповідно дій з метою створення та подачі відповідної декларації не здійснювала.

Враховуючи вищевикладене, щорічна декларація за 2019 рік, подана до Реєстру ОСОБА_1 із порушенням встановлених Законом строків.

Оскільки ОСОБА_1 не вперше подавала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, їй відома послідовність дій необхідних для заповнення та подання декларації. Таким чином, ОСОБА_1 не вжила заходів для подання щорічної декларації у встановлений Законом строк.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2019 рік, що є порушенням вимог частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП, тобто після встановленого періоду декларування (з 01 січня 2020 року до 01 червня 2020 року), а саме: 03 червня 2020 року подала щорічну декларацію за 2019 рік.

У судовому засіданні прокурор Яциків О.П. просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки її вина доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП визнала, та пояснила, що невчасно подала декларацію, оскільки починаючи із січня 2020 року у неї погіршився стан здоров`я. Вона, ОСОБА_1 , зверталася до лікарів, зокрема до психолога. Зазначене погіршення стану здоров`я призвело до панічних атак, які значно утруднювали процес лікування. У зв`язку із зазначеними обставинами вона не могла працювати та забула, що зобов`язана до 01 червня 2020 року подати щорічну декларацію за 2019 рік. У вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.172-6 КУпАП розкаюється, просить суворо не карати.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Наказом Господарського суду Тернопільської області від 13 червня 2008 року № 124-К ОСОБА_1 переведена на посаду начальника господарського відділу Господарського суду Тернопільської області з 17 червня 2008 року та присвоєно 11 ранг держаного службовця.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб- сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 2-1 розділу XIII Закону декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та вона є суб`єктом декларування і відповідальності, тож зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ч.1 ст. 45 такого, в частині обов`язку подачі щорічної декларації.

На виконання вище зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, була зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, у строк до 00 год. 00 хв. 01 червня 2020 року.

Проте ОСОБА_1 , будучи обізнаною щодо обов`язку, термінів, порядку і способу подачі такої декларації, в порушення п. 2-1 розділу XIII Закону декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня, подала таку лише 03 червня 2020 року, що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, в судовому засіданні було повністю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, тобто будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно без поважних причин подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства щорічну декларацію за 2019 рік.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Разом з тим, згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких вказувала на малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, однак не становить значної загрози суспільним відносинам, направленим на виявлення порушень фінансового контролю з метою протидії корупції, оскільки в діях останньої не було ознак приховування отриманих доходів чи матеріальних статків, про що свідчить подання нею 03 червня 2020 року щорічної декларації за 2019 рік, тобто пропущений не значний термін подання щорічної декларації, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, задовільний стан її здоров`я, похилий вік, з урахуванням характеру правопорушення, часу його вчинення, відсутності будь-яких шкідливих наслідків від вчиненого, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання останньої та запобігання вчинення нею нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 172-6, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна