Номер провадження: 33/813/407/21
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю: секретаря судового засідання: Альбрехта І.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року, -

встановив:

постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) гривень, та стягнуто судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постановою судді районного суду ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він, 17.10.2020 року, керуючи автомобілем марки «ФОРД», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Кам`янській, 40 у м. Дніпро, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на інформаційний стовп, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, у зв`язку із недоведеністю факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити. Апелянт зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Апелянт не заперечує події ДТП, а саме зіткнення автомобілю марки «Форд-фьюжен», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, з придорожньою опорою, однак вважає, що Правила дорожнього руху він не порушував, оскільки виїжджаючи на перехрестя, побачив тінь, яку прийняв за людину, намагався уникнути зіткнення, автомобіль втратив управління і його занесло на металевий стовп. Також, апелянт стверджує, що не мав можливості передбачити, що перед автомобілем раптово виникне перешкода, маневр був здійснений з метою усунення виниклої небезпеки, діяв в умовах крайньої необхідності.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, яке мотивоване тим, що в день винесення постанови від 15.01.2021 року повного тексту оголошено не було, копія постанови йому вручена лише 18.01.2021 року, після чого він подав апеляційну скаргу. Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 04.02.2021 року апеляційна скарга була йому повернута у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови суду та відсутністю клопотання про його поновлення, а тому вважає причини його пропуску поважними.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також просив поновити строк на апеляційне оскарження; дослідивши докази, які долучені до справи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні, однак за результатами судового розгляду йому не була вручена копія судового рішення. Згідно матеріалів справи копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 18.01.2021 року (а.с.31). Будь-які інші документи, які спростовують доводи апелянта про отримання копії оскаржуваної постанови раніше 18.01.2021 року, в матеріалах справи відсутні. Апеляційна скарга на постанову районного суду зареєстрована в Малиновському районному суді м. Одеси 27.01.2021 року (а.с.33-36).

Постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 04.02.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто разом із доданими матеріалами, у зв`язку із пропущенням строку на оскарження постанови суду та відсутністю клопотання про його поновлення.

Повторне подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову районного суду, в якій вже порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, зареєстроване в Малиновському районному суді м. Одеси 21.02.2021 року (а.с.46-50).

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вручалася копія оскаржуваної постанови раніше 18.01.2021 року, що свідчить про необізнаність останнього з мотивами прийнятого трішення, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови судді районного суду, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 №069943 від 22 листопада 2020 року, ОСОБА_1 , 17.10.2020 року, о 02 год. 19 хв., керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кам`янській, біля будинку №40 у м. Дніпро, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на інформаційний стовп, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №069943 від 22.11.2020 року (а.с.2), схемою ДТП, яка долучена до протоколу (а.с.7), поясненнями ОСОБА_2 (а.с.8), фототаблицею (а.с.10-14), відеозаписом (а.с.20), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.19), а тому рішення судді районного суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення - є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд вважає безпідставними та не приймає до уваги твердження апелянта про не порушення ним Правил дорожнього руху, та відносно причини ДТП - раптово виниклої перешкоди, що він не міг передбачити, оскільки вони є неперконливими, з огляду на таке.

Будучи допитаним в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 , фактично не заперечує факту виниклої дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля під його керуванням в означеному місці та часі, однак вважає, що його дії у виді різкого повернення керма, як наслідок занос, були вимушеними через раптово виниклу перешкоду у виді собаки, та вважає, що Правил дорожнього руху не порушував.

Однак, відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 вищевказаних Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З урахуванням вищезазначеного, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо правильності встановлення обставин пригоди відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи в районному суді, оскільки у відповідності до Правил дорожнього руху, кожен водій зобов`язаний бути уважним, в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутністю в його діях вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд визнає безпідставними та декларативними, оскільки апелянтом не надано суду будь-яких доказів на підтвердження його версії розвитку події.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доводи зазначені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо обставин ДТП неспроможними та доходить висновку, що матеріали справи та долучені докази, поза розумним сумнівом свідчать про те, що саме ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на інформаційний стовп, що стало причиною скоєння ним ДТП, в результаті якої транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З урахуванням наведеного, доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності висновків судді районного суду в оскаржуваній постанові щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський