КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1899/2021
Справа № 753/869/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Харчука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Федорова Дмитра Сергійовича на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 25 грудня 2020 року о 21 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався на вул. Ревуцького, 27, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не був уважний, не відреагував на зміну дорожньої обстановки та здійснив наїзд на перешкоду (зніс секцію огорожі). Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 25 грудня 2020 року о 21 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив ДТП та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проходив на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу, який визначив стан сп`яніння - 1,62‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, суд першої інстанції посилався на те, що на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2020 року серії ДПР18 № 023749, складений стосовно ОСОБА_1 ; протокол про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2020 року серії ДПР18 № 023748, складений стосовно ОСОБА_1 ; схема місця ДТП; пояснення свідків ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; акт огляду на стан сп`яніння з результатом алкогольного сп`яніння 1,62‰; роздрукований результат стану сп`яніння за допомогою приладу Drager; пояснення двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у присутності яких водій ОСОБА_1 проходив огляд та які засвідчили результат на виявлення стану сп`яніння - 1,62‰; відеозапис з бодікамери поліцейського АА00833.

Відповідно до постанови, судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який суду повідомив, що у день події він разом зі ОСОБА_1 їхали разом автомобілем та при паркуванні трохи зачепили паркан, подряпавши бампер. Водночас наполягав на тому, що ОСОБА_1 у цей момент був тверезий, а стан сп`яніння пояснив тим, що вони після ДТП одразу залишили автомобіль та пішли у найближче кафе вживати алкоголь.

Проте, суд вказані пояснення вважав суперечливими, такими навіть, що суперечать показанням ОСОБА_1 , який повідомляв суду, що при вчиненні ДТП був за кермом та був в авто один, а його друг під`їхав до нього пізніше. Не відповідають обставинам й показання свідка про те, скільки часу він був відсутній біля автомобіля, коли під`їхав патруль поліції, які пошкодження має автомобіль, а також не зміг пояснити, чому залишили автомобіль та пішли вживати алкоголь і як збирались його забирати, якщо проживають поза межами міста Києва.

Тому суд першої інстанції вважав, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення та накладення на нього стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважав, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення , з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, вважаючи його необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального права та без з`ясування всіх обставин справи, захисник ОСОБА_1 - адвокат Федоров Д.С. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що всупереч ст. 256 КУпАП, п. 9 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року №1376, фабула протоколу серії ДПР18 № 023748 в графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» містить декілька діянь: «ДТП» та порушення п. 2.9.а ПДР, за що інкримінується вчинення правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, фабула протоколу серії ДПР18 № 023749 в графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» містить декілька діянь «керував ТЗ у стані алкогольного сп`яніння» та «не був уважний, не відреагував на зміну дорожньої обстановки та здійснив наїзд на перешкоду», за що інкримінується вчинення правопорушення за ст. 124 КУпАП. 3 огляду на те, що фабули протоколів серії ДПР18 №023748 та ДПР18 № 023749 містили діяння, які передбачені різними складами адміністративних правопорушень, сторона захисту не розуміла, які інкриміновані діяння необхідно спростовувати в суді згідно кожного протоколу. Зважаючи на такі обставини, в судовому засіданні було заявлено клопотання про роз`яснення інкримінованого обвинувачення, викладеного у вказаних протоколах, яке було задоволено судом. Роз`яснюючи зміст інкримінованого обвинувачення, суддя вибірково зачитувала уривки протоколів, самостійно об`єднувала та виокремлювала склади правопорушень за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до кожного протоколу. Однак, суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Однак, суддя самостійно сформулювала на шкоду ОСОБА_1 формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколів, чим було порушено статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, сформулювавши на власний розсуд інкриміноване правопорушення, суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваної постановив взагалі не навів ті фактичні обставини, які вважав доведеними, а лише обмежився посиланням на ст. 124 та ч.1ст. 130 КУпАП, у вчиненні яких було визнано винним ОСОБА_1 .

Також в судовому засідання свідок ОСОБА_7 надав послідовні пояснення, які повністю кореспондуються із поясненнями ОСОБА_1 та матеріалами справи, а також відповідають поясненням свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , а тому висновок суду щодо виявлення суперечливостей в поясненнях цього свідка є безпідставним.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Адвокат Харчук О.П. подав доповнення до апеляційної скарги, в яких посилався на те, що із відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції « та » вбачається, що працівники патрульної поліції внесли до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №023748 від 25.12.2020 року додаткові відомості після того, як даний протокол був підписаний свідком ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Однаке, судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення всупереч вимогам статті ст. 278 КУпАП не було вирішено питання про правильність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Також, в оскаржуваній постанові суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки тим фактам, що вказаний протокол в силу допущених порушень під час його складання, не міг бути визнаний судом як належний та допустимий доказ. Між тим, поза увагою судді залишилось також і те, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол не може визнаватись доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, з відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, вбачається, що під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 працівники поліції порушили вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, оскільки неодноразово переривали відео-зйомку процедури оформлення адміністративного матеріалу. Вказане свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, порушили принцип безперервності її застосування. Однак, вказані вище обставини суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав вказаним порушенням жодної правової оцінки в оскаржуваній постанові.

Вказує, що пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можуть бути визнані судом, як належні та допустимі докази ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надані на заздалегідь підготовленому бланку пояснень, який містить заздалегідь надрукований текст щодо суті правопорушення. Також, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що із відеозапису «» (час відеозапису 05 хв. 10 сек.) вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підписали не заповнені бланки пояснень. Крім того, вказані свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, а тому їх показання не можуть бути беззаперечним доказом вчинення моїм підзахисним адміністративного правопорушення.

Також в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду, ОСОБА_1 не був роз`яснений порядок проходження огляду на стан алкогольного із застосування спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» та не вручено один із примірників акту огляду. Підпис, який міститься в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме в графі «З результатами згоден», ОСОБА_1 не виконувався, оскільки він висловив свою незгоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager Аісоїеві 6820», що підтверджується відеозаписом «».

Вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , адвоката Харчука О.П., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення, складених стосовно ОСОБА_1 , винність якого у порушенні ним п.п. 2.3 б, 2.9а Правил дорожнього руху за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі, за які настає відповідальність за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023748 від 25 грудня 2020 року, водій ОСОБА_1 25 грудня 2020 року о 21 год. 00 хв. рухаючись по вул. Ревуцького, 27, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив ДТП та перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. У встановленому законом порядку погодився пройти огляд за допомогою приладу «Drager», результат 1,62 ‰ у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9.А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1.ст. 130 КУпАП.

Від підпису водій ОСОБА_1 відмовився.

Вказані обставини засвідчили в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми підписами.

Даний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором патрульної поліції роти № 1 батальйону № 3 полку № 2 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Кулєшовим Є.В.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисниками дії працівників поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеними поліцейським роти 1 батальйону 3 полку 2 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенантом Хавило А.Ю., результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 1,62‰. Свідками огляду були ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В матеріалах справи за протоколом про адміністративне правопорушення наявні надруковані пояснення на бланку Управління патрульної поліції ДПП України в м. Києві, які підписані 25.12.2020 року гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , які були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складені адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який в їх присутності погодився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», про що засвідчили своїм підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також в матеріалах наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я «Соціотерапія», оскільки у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Постановою судді Дарницького районного суду від 01 березня 2021 року справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023749 від 25 грудня 2020 року водій ОСОБА_1 25 грудня 2020 року о 21 год. 00 хв. рухаючись по вул. Ревуцького, 27, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, не був уважний, не відреагував на зміну дорожньої обстановки та здійснив наїзд на перешкоду (зніс секцію огорожі). При ДТП авто отримало механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.3.б, 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Від підпису водій ОСОБА_1 відмовився.

Вказані обставини засвідчив в протоколі про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_2 своїм підписом.

Даний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором патрульної поліції роти № 1 батальйону № 3 полку № 2 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Кулєшовим Є.В.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисниками дії працівників поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується також схемою місця події.

З пояснень свідка ОСОБА_2 від 25.12.2020 року, прийнятих поліцейським роти 1 батальйону 3 полку 2 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенантом Хавило А.Ю. вбачається, що 25.12.2020 року о 21:00 год. між будинками 25 та 27 по вул. Ревуцького, він побачив, як зі скверу виїжджає водій, який на великій швидкості збив огорожу скверу та припаркувався недалеко біля місця зіткнення на проїжджій частині. Водій керував ТЗ «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , після зіткнення водій залишився на місці. Пізніше через 15-20 хвилинна місце прибув наряд поліції, який фіксував дану пригоду. На її думку, водій перебував з ознаками сп`яніння.

З пояснень свідка ОСОБА_3 від 25.12.2020 року, прийнятих поліцейським роти 1 батальйону 3 полку 2 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенантом Хавило А.Ю. вбачається, що о 21:06 год. вона побачила автомобіль, який їхав через парк, збивши паркан припаркувався. Після чого водій залишив автомобіль на зупинці і пішов. Коли під`їхала поліція, власник автомобіля повернувся назад. Саме ця особа вийшла з цього автомобіля.

З пояснень свідка ОСОБА_4 від 25.12.2020 року, прийнятих поліцейським роти 1 батальйону 3 полку 2 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенантом Хавило А.Ю. вбачається, що автомобіль «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав з парку та повалив паркан. Водій вийшов з автомобіля та пішов у бік автобусної зупинки. Повернувся на місце скоєного порушення в момент прибуття поліції. Саме ця особа вийшла з автомобіля, що пошкодила паркан.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції та АА00833, вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 проходив огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 продув прилад, результат якого показав - 1,62 проміле. Після чого, працівник поліції відібрав підписи свідків на заздалегідь підготовлених поясненнях, роз`яснивши їм обставини вчинених ОСОБА_1 подій.

Крім того, відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 оголошено повний зміст протоколу про адміністративне правопорушення, порядок та процедуру його розгляду, а також роз`яснено його права. Після цього, працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 підписати протокол про ознайомлення з ним, однак ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - з переглянутого відеозапису виявлено не було.

Крім того, ОСОБА_1 , з метою спростування результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння не був позбавлений можливості самостійно звернутися до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але він цього не зробив.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.3б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.3б та 2.9а Правил дорожнього руху, оскільки сукупність доказів, досліджених судом, давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи скаржника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, адже фабули протоколів серії ДПР18 №023748 та ДПР18 № 023749 містили діяння, які передбачені різними складами адміністративних правопорушень, - висновків суду першої інстанції в оскаржуваній постанові не спростовують.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023748 від 25 грудня 2020 року, водій ОСОБА_1 25 грудня 2020 року о 21 год. 00 хв. рухаючись по вул. Ревуцького, 27, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив ДТП та перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. У встановленому законом порядку погодився пройти огляд за допомогою приладу «Drager», результат 1,62 ‰ у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023749 від 25 грудня 2020 року, водій ОСОБА_1 25 грудня 2020 року о 21 год. 00 хв. рухаючись по вул. Ревуцького, 27, в м. Києві, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не був уважний, не відреагував на зміну дорожньої обстановки та здійснив наїзд на перешкоду (зніс секцію огорожі).

Отже, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки фабули протоколів серії ДПР18 №023748 та ДПР18 № 023749 містили діяння, які передбачені різними складами адміністративних правопорушень, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказано про вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, а в протоколі за ст. 124 КУпАП - про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на думку суду апеляційної інстанції, не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже у кожному із протоколів про адміністративне правопорушення зазначено опис встановлених обставин та суть адміністративного правопорушення, що передбачений відповідним складом.

Наведення у протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім суті скоєного адміністративного правопорушення за вказаною статтею, також даних про вчинення ДТП, а у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, крім суті скоєного адміністративного правопорушення за вказаною статтею, також даних про керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, не впливає на правильність кваліфікації, не свідчить про відсутність вини ОСОБА_1 у скоєнні відповідних правопорушень та не є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи сукупність наведених вище доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП були складені щодо нього за відсутності будь-яких законних підстав або з порушенням вимог, передбачених як ст. 256 КУпАП, так і відповідних норм, передбачених наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, яким затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 не можуть бути визнані судом, як належні та допустимі докази, з огляду на те, що дані пояснення викладені на заздалегідь заготовленому бланку, містять шаблонний характер, при цьому вказані свідки підписали не заповнені бланки пояснень, на увагу не заслуговують, оскільки зміст вказаних пояснень, хоча і викладений на частково заповнених друкарським способом бланках, повністю відповідає доказам, що містяться в матеріалах справи, зокрема, даних відеозапису.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції неодноразово переривалась відеозйомка процедури оформлення адміністративного матеріалу, оскільки наявність декілька частин відеозапису, які стосуються саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, фіксують перебіг подій за участі ОСОБА_1 , саме його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який здійснювався в присутності двох свідків, а також оголошення протоколу, роз`яснення прав, процедуру та порядку його розгляду, не вказує на їх фальсифікацію.

Безпідставними слід визнати і інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, оскільки вони не дають підстав для висновку про те, що розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 відбувався з істотним порушенням вимог закону, а рішення судді не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та не відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника, тому апеляційний суд погоджується із остаточно призначеним адміністративним стягненням у межах санкції за більш серйозне правопорушення, оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, в тому числі відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено. Отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Федорова Д.С. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Федорова Дмитра Сергійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук