Справа № 462/92/21 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М.
Провадження № 33/811/495/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та йог захисника адвоката Гур`єва О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 22 березня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 28.12.2020 о 23:25 год. на вул.Любінська, 101, у м.Львові керував автомобілем «Skoda Felicia» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота , нечітка мова, нестійка хода. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не визнавав себе винним в порушенні ст. 130 КУпАП ні на місці події, ні при складанні протоколу в поліції, ні в районному суді. Надавав послідовні та обґрунтовані пояснення, що перебував на час керування свого авто у тверезому стані, пройти в поліції огляд через технічний пристрій «Драгер» відмовився, оскільки не довіряє точності таких засобів. Але погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі. Проте, всупереч вимогам КУпАП його не скерували і не доставили до такого медичного закладу. Тому вважає, що склад такого правопорушення відсутній в його діях, виходячи з наступних обставин.

Звертає увагу, що на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння з допомогою технічного засобу типу «Драгер» відмовився, оскільки вважав це своїм правом, проте погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду та здачі аналізів. Але після такої згоди працівники поліції втратили будь-який інтерес везти його до лікарні та склали протокол, що ніби він від такого огляду відмовився.

Окрім цього, в районний суд працівниками поліції були надані лише фрагменти відеозаписів його затримання, проте і на них не має відео, де він на місці затримання відмовлявся проходити огляд. На повних відео матеріалах, які були видані в подальшому на його вимогу, чітко зафіксоване його бажання та згода на проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. На ці обставини він вказував і в районному суді, проте такі аргументи не перевірялись та судом до уваги при прийнятті рішення не брались. Його згода пройти огляд в медичній установі зафіксована на відео 29.12.2020 (00.51-00.53 год.), яке зроблено самими поліцейськими у присутності свідків.

Вважає, що за таких обставин поліцейські повинні були виконати покладені на них обов`язки, які визначено у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 p. N1103 ).

Цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і процедуру проведення такого огляду. Згідно вимогам п.3 Порядку огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або ж лікарем. Згідно вимог п.4 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Такий огляд на місці зупинки щодо нього проведений не був.

Згідно п.5 Порядку підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та лише згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є належною підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Він категорично не був згідний з тим, що перебував в стані будь-якого сп`яніння.

Більш того, поліцейські ніяк не наполягали на тому, щоб провести його огляд в медичному закладі. Направлення особи для огляду і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України - це вимога передбачена п.6 ст.266 КУпАП. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п.7 Порядку, саме поліцейський має забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я.

Наголошує на тому, що районний суд припустився і значних порушень процесуальних норм адміністративного права, зокрема, ст.268 КУпАП, оскільки він просив суд викликати свідків й опитати їх, однак такі свідки судом в засідання не були викликані та не допитувались.

З врахуванням наведеного вважає, що він не скоїв правопорушення, яке передбачене ст.130 КУпАП, оскільки не керував автомобілем в стані сп`яніння, не відмовлявся від проходження огляду на місці його затримання, погоджувався пройти такий огляд в медзакладі, а тому вважає, що дане провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в силу вимог ст. 247 п. 1 КУпАП через відсутність події та складу правопорушення.

Заслухавши виступ адвоката Гур`єва О.В. та пояснення ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи № 462/92/21 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі, оскільки у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6-7) зафіксовано, що такий відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі. Оскільки пояснення даних свідків містяться в матеріалах справи, апеляційний суд відмовляє у їх виклику в судове засідання.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував автомобілем «Skoda Felicia» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота , нечітка мова, нестійка хода. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржив дії працівників поліції апеляційному суду не представлено. Також, не надано доказів того, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, а не ОСОБА_1 .

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним, застосовано вірно.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 22 березня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.