ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 312/360/20

провадження № 3/312/9/2021

11 березня 2021 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., за участю прокурора Рулевського О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області, громадянина України, депутата Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області сьомого скликання, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням першої сесії Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області сьомого скликання № 1 від 30.05.2017 року «Про початок повноважень депутатів Великобілозерської сільської ради» визнано повноваження, зокрема ОСОБА_1 , як депутата Великобілозерської сільської ради сьомого скликання, який, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи, згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-7 КУпАП є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та, відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 28 цього ж Закону, зобов`язаний вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів та не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Проте, в порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , не дивлячись на суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями, 14.08.2020 року прийняв участь в засіданні 68-ої позачергової сесії Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області та голосував за рішення № 46 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 », яка є його рідною сестрою, тобто не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв участь в прийняті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, передбаченні ч. 1, ч. 2 статті 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт вчинення ним 14.08.2020 року адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Рулевський О.О. в судовому засіданні підтримав обставини, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційних діянь, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Просив суд притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , думку прокурора, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та вина останнього підтверджується, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 616 від 20.11.2020 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 617 від 20.11.2020 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.11.2020 року, відповідно до яких останній пояснив, що дійсно на засіданні 68-ої позачергової сесії Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області він прийняв участь в голосуванні за рішення «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 1 га ОСОБА_1 », яка є близькою особою, а саме його рідною сестрою. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що про реальний конфлікт інтересів він дізнався вже після засідання сесії, оскільки не мав часу на ознайомлення з усіма рішеннями, які були запропоновані до розгляду. При цьому свою вину у порушенні вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» визнає повністю;

- рішенням № 1 «Про початок повноважень депутатів Великобілозерської сільської ради» від 30.05.2017 року;

- рішенням Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області сьомого скликання 68-ої позачергової сесії № 46 від 14.08.2020 року;

- протоколом пленарного засідання Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області сьомого скликання 68-ої позачергової сесії від 14.08.2020 року;

- списком депутатів Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області сьомого скликання, які були присутні на засіданні 68-ої позачергової сесії сільської ради;

- результатами поіменного голосування засідання 68-ої позачергової сесії Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області сьомого скликання від 14.08.2020 року;

- листами Енергодарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.11.2020 року та від 24.11.2020 року.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільських, селищні, міські голови.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність щодо порушення вимог запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає у разі: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та у порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області сьомого скликання, є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення та є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

За вимогами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи,зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального,потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту,коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді ,яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

За правилами ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області сьомого скликання, 14 серпня 2020 року, знаходячись в приміщенні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району, яка розташована в будинку № 125 по вулиці Центральній в селі Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області , прийняв участь в засіданні 68-ої позачергової сесії Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області та голосував за рішення № 46 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 », яка в розумінні положень статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» є його близькою особою, а саме рідною сестрою. Тобто, існує реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв участь у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

За правилами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел) (ст. 10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

Аналізуючи вищезазначене, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтвердив вчинення ним 14 серпня 2020 року правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, дослідивши докази по справі, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника та його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, і він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За правилами статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. У разі якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 401, ч. 1, ч. 2 ст. 172-7, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 289 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності, призначивши йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Яцун