Справа № 127/6071/21
Провадження № 3/127/2028/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не сплачує аліменти, внаслідок чого за період з 16.11.2017 по 31.12.2020 у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 127408,93 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Разом з тим, 22.04.2021 на адресу суду надійшли письмові заперечення захисника ОСОБА_1 адвоката Панасюка І.І., згідно з якими останній просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції частини першої статті 183-1 КпАП випливає, що адміністративна відповідальність настає у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти, внаслідок чого за період з 16.11.2017 по 31.12.2020 у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 127408,93 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Зазначений протокол був складений 03.03.2021 за відсутності ОСОБА_1 та понятих.

Частиною першою статті 256 КпАП регламентовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому частиною другою статті 256 КпАП визначено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до частини третьої статті 256 КпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Суд враховує положення пункту 4 розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5, відповідно до яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. При цьому визначено, що протокол складається у двох примірниках, що підписуються виконавцем, який склав протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є. Один примірник протоколу під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі складання протоколу в органі державної виконавчої служби або офісі приватного виконавця, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується для складання та підписання протоколу. У виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у виклику час виконавець складає відповідний акт, який додається до протоколу.

Як випливає з протоколу, його примірник направлений ОСОБА_1 поштою 03.03.2021, однак відомостей, які б підтвердили зазначене, матеріали справи не містять. Натомість матеріали справи містять копію виклику ОСОБА_1 до державного виконавця на 10.00 год. 15.02.2021 та копію акта про те, що ОСОБА_1 у зазначений час до виконавчої служби не з`явився. Із зазначених документів убачається, що виклик ОСОБА_1 здійснювався за адресою: АДРЕСА_2 . Така ж адреса проживання зазначена і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в своїх письмових запереченнях захисник Андрікевича С.Г. звертає увагу суду на те, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження неправильно зазначено адресу проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 . Натомість, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Такі твердження захисника підтверджуються копію виконавчого листа, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_1 не був належним чином обізнаний щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, а отже вимоги зазначеної вище Інструкції виконані не були.

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Отже, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 183-1, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: