ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/4237/21 Головуючий в 1 інст. Колодіна Л.В.
Провадження № 33/807/324/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу за участі ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Юрова В.П., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Дурова Р.Б., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 березня 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, 19 лютого 2020 року о 09 годині 30 хвилин на 157 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, громадянин ОСОБА_1 не виконав вимоги регулювальника (особа, яка виконує регулювання), не переконався в безпечності маневру, під час виникнення небезпеки, спроможний був виявити, не вжив заходи до зменшення швидкості аж до зупинки, скоїв зіткнення з рухомим зустрічно автомобілем «DAF» д.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Schmitz», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. Громадянин ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Автомобілі отримали механічні ушкодження. Завдано матеріальні збитки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною в частині визнання його винним у скоєнні правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що висновком експерта №20-472 судової автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП від 12 травня 2020 року, проведеному в рамках кримінального провадження за наявними матеріалами в кримінальному провадженні було встановлено невідповідність вимогам п. 8.8 Правил дорожнього руху України за умов обґрунтованого регулювання дорожнього руху працівниками, які виконували дорожні роботи.

Зазначає, що на відрізку шляху, де сталося дорожньо-транспортна пригода були відсутні знаки обмеження швидкості та/чи інші обмежувальні знаки, а також даний відрізок шляху не регулювався працівниками, які виконували дорожні роботи, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи пояснень самих регулювальників, а також відсутність обмежувальних чи інших дорожніх знаків на схемі ДТП.

Зауважує, що з відповіді на лист слідчого ДП «Миколаївський облавтодор», в якому зазначено, що відповідальний за проведення ремонтних робіт був начальник дільниці ОСОБА_3 , який в своєю чергу на виклик суду не з`явився для дачі пояснень. Крім того, до відповіді ДП «Миколаївський облавтодор» було додано схему, яка не узгоджена з відповідними службами та не затверджена в установленому порядку.

Також вказує, що на запит суду ДП «Миколаївський облавтодор» не надав належним чином посвідчену та затверджену в установленому порядку схему проведення дорожніх робіт, що в свою чергу свідчить про незаконність їх проведення.

Апелянт зазначає, що схема ДТП не відповідає вимогам п. 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причини, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Зауважує, що схема місця ДТП оформляється згідно з Додатком №8 вищевказаної Інструкції та має встановлений зразок, однак схема, яка знаходиться в матеріалах справи не відповідає встановленому зразку.

Вказує, що спочатку ОСОБА_2 зазначав, що регулювальника йому не було видно, оскільки перед ним стояв 10-ти тонний автомобіль марки «Мерседес», а потім вказував, що він бачив регулювальника, який безпосередньо надав йому дозвіл на рух, що в свою чергу не відповідає дійсності, оскільки на вказаному відрізку шляху був відсутній регулювальник.

Також зазначає, що на схемі дорожньо-транспортної пригоди відсутні будь-які знаки дорожнього руху, в тому числі обмежуючі, відсутнє позначення відрізку шляху, на якому проводилися ремонті роботи, що в свою чергу ставить під сумнів взагалі ті обставини, що ДТП сталося саме на відрізку шляху, на якому проводилися ремонті роботи.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що в ході розгляду справи ті обставини, що на вказаному відрізку шляху, де проводилися ремонті роботи був регулювальник не знайшли свого підтвердження і в матеріалах кримінального провадження відсутні пояснення регулювальника, що свідчить про те, що такої особи не було.

Зауважує, що відсутність регулювальника підтверджується протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди, а саме, в графі «спосіб регулювальника руху на даній ділянці дороги» зазначено «не регулювався». В графі «місце пригоди знаходиться в зоні дії дорожніх знаків, встановлених в напрямку проведення огляду» вказано «див. схему».

Вказує, що він, рухаючись 19 лютого 2020 року близько 9 год. 30 хв. на 157 км. автодороги М-14 сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» поблизу с. Зайчівське, Війтовського району Миколаївської області на автомобілі Камаз, державний номер НОМЕР_3 з причепом по своїй полосі руху, виїхав на міст, на якому не було жодних дорожніх знаків обмеження швидкості та/чи обмежувальних знаків. Приблизно за 15-20 м. перед собою він побачив, що на зустрічній смузі стоїть автомобіль вітчизняного виробництва, позаду якого стояв дерев`яний щит на якому було прикріплено декілька дорожніх знаків, які саме він не встиг розгледіти. Під`їхавши близько 10 метрів, він побачив, що на нього почала рухатися колона з автомобілями із зустрічної смуги руху, після чого він застосував екстрене гальмування, а оскільки автомобіль та причеп були завантажені насінням соняшника, то транспортний засіб під вагою почало «сунути» вперед. Після чого він побачив перед собою автомобіль Мерседес, який встиг вивернути вправо та уникнути зіткнення, а за ним їхав автомобіль DAF, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 з яким він зіткнувся. Він всіма силами намагався уникнути зіткнення, однак в тій ситуації було зробити це неможливо, оскільки зліва від нього був автомобіль працівників дорожньої служби, а з права паркан.

Зазначає, що вказані судом першої інстанції докази не містять достатніх підстав та обставин його вини.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

26 квітня 2021 року до Запорізького апеляційного суду надійшли заперечення від представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Дурова Р.Б., в яких він вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В обґрунтування своїх заперечень вказує, що наявними у справі допитами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та водія ОСОБА_2 підтверджується наявність регулювальника з числа дорожніх робочих, які виконували на той час ремонті роботи на даній ділянці дороги, а щодо дорожніх знаків, в матеріалах справи є відповідь ДП «Миколаївський облавтодор» із наданням схеми розстановки дорожніх знаків, які були виставлені на ділянці, яка ремонтувалась.

Зазначає, що наполягання ОСОБА_1 на тому, що схема розстановки дорожніх знаків повинна бути посвідчена та затверджена в установленому порядку є також необґрунтованими, оскільки ним не надається жодного посилання на будь-які нормативно-правові акти, які б свідчили про необхідність «посвідчення та затвердження» такої схеми в місці проведення дорожніх робіт.

Вказує, що твердження ОСОБА_1 щодо невідповідності схеми вимогам Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі є слушними, оскільки дійсно схема складалась не відповідно до вимог зазначеної Інструкції, а відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України. Схема є додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та складалась слідчим відповідно до вимог ст.ст. 237, 105, 214 КПК України, оскільки на момент початку її складання було відомо наявність постраждалого у ДТП.

Зауважує, що відсутність дорожніх знаків та техніки дорожніх робочих на схемі, яка складалась слідчим у період часу з 10 год. 30 хв. до 12 год. вказує на те, що у вказаний проміжок часу тимчасові дорожні знаки, які виставлялись дорожніми робочими на час проведення робіт, а також техніка були вже прибрані з місця ДТП, що підтверджується поясненнями водія ОСОБА_2 , який зазначив, що дорожні робочі після прибуття поліції зупинили дорожні роботи, зібрали свої речі, в тому числі і дорожні знаки, та залишили місце ДТП - для звільнення ділянки дороги від затору та надання проїзду транспортним засобам.

Зазначає, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 кардинально змінив свідчення, але ж посилається на ті ж самі обставини, якими він намагався маніпулювати під час судового розгляду у суді першої інстанції.

Просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

30 квітня 2021 року до Запорізького апеляційного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких вказує, що 19 лютого 2020 року близько 9 год. 30 хв. він рухався на автомобілі DAF, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz по автодорозі «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в районі с. Зайчівське, Вітовського району, Миколаївської області у напрямку м. Херсон. Його напівпричіп було завантажено пустими палетами. Проїхавши с. Зайчівське, він побачив, що попереду - на мосту ведуться дорожні роботи, там стояла дорожні техніка та перед мостом були встановлені тимчасові дорожні знаки. Пам`ятає, що були знаки щодо обмеження швидкості, звуження дороги, дорожніх робіт та ще якісь. Дорожні роботи проводились у його смузі руху, а тому на мосту дорожніми робочими був організований реверсний рух - по зустрічній смузі руху, почергово. Пам`ятає, що зупинився у колоні перед мостом, оскільки рухався зустрічний транспорт по своїй смузі. Потім він побачив, як на іншому краю моста зупинився зелений автомобіль, ймовірно «Москвич». За ним також став зупинятись інший зустрічний транспорт. Оскільки перед його автомобілем був попутний десятитонний автомобіль «Мерседес», він особисто спочатку не бачив регулювальника, а бачив лише зустрічний транспорт. Він побачив, як зустрічний автомобіль «Москвич» блимнув фарами та автомобіль «Мерседес», що стояв попереду його почав рух вперед з виїздом на зустрічну смугу. Як тільки автомобіль «Мерседес» поїхав він побачив дорожнього робочого посередині моста, який махав нам проїжджати, а зустрічному транспорту, піднявши руку в гору, показував - стояти. Він був одягнутий як всі дорожні робочі - у робочий одяг із жилеткою. Він - ОСОБА_2 відразу розпочав рух за «Мерседесом» - оскільки зустрічний транспорт стояв та нами керував дорожній робочий. За ним також почав рухатись інший попутний транспорт - там були і легкові і вантажні автомобілі. Він рухався з невеликою швидкістю 10-20 км/год, «Мерседес», що рухався попереду, рухався швидше і був на відстані від нього 30-40 метрів. Він, не доїжджаючи до зустрічного «Москвича», різко вивернув вправо, повертаючись на свою смугу руху та в цей час він побачив, що по середині проїзної частини назустріч рухається Камаз з причепом, зі швидкістю десь 60-70 км/год. Камаз рухався між зеленим «Москвичем» та цим «Мерседесом». При роз`їзді із «Мерседесом», Камаз ще зачепив та зніс «Мерседесу» ліве бокове дзеркало заднього виду. Як тільки вони роз`їхались Камаз почав повертатись в свою смугу руху та вже там почав гальмувати. Він розуміючи, що Камаз не встигне загальмувати, тому вивернув кермо якомога правіше, але там були дорожні робочі, та й повністю зупинив свій автомобіль, але відбулося зіткнення, оскільки Камаз не встиг загальмувати.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що водія Камазу затиснуло деталями салону, але приїхавши співробітники МЧС та витягли його, після прибула швидка та забрала ОСОБА_1 в лікарню. Також приїхали поліцейські, які намагались поновити рух, але оскільки обидві смуги були перекриті-дорожньою технікою та вантажними автомобілями, що зіткнулись, то вони попрохали дорожників звільнити проїзну частину для оформлення ДТП та забезпечення проїзду транспорту. Дорожні робочі почали збирати свої речі, в тому числі і тимчасові дорожні знаки.

Зауважує, що він не бачив де стояли дорожні знаки для автомобілю Камаз, але бачив, як з того краю моста дорожні робочі несли ці тимчасові знаки та укладали їх на свій автомобіль. Пізніше приїхав слідчий, який оформлював протокол огляду місця ДТП та схему, але дорожні робочі вже на той час зібрались та поїхали.

Вислухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Юрова В.П., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Дурова Р.Б., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.

Суд апеляційної інстанції при перегляді постанови суду першої інстанції вважає за необхідне дослідити докази, які були покладені в основу винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №064117 від 15.06.2020 року, встановлено, що 19.02.2020 року о 9 годині 30 хвилин на 157 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, громадянин ОСОБА_1 не виконав вимоги регулювальника (особа, яка виконує регулювання), не переконався в безпечності маневру, під час виникнення небезпеки, спроможний був виявити, не вжив заходи до зменшення швидкості аж до зупинки, скоїв зіткнення з рухомим зустрічно автомобілем «DAF» д.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Schmitz», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. Громадянин ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Автомобілі отримали механічні ушкодження. Завдано матеріальні збитки (а.с. 4, т.1).

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №064117 від 15.06.2020 року додаються: постанова слідчого та копії матеріалів, пояснення.

Так, відповідно до постанови слідчого СВ розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області, старшого лейтенанта поліції Свириденко М.П. встановлено, що в ході досудового розслідування встановлено, що на ділянці дороги 156-158 км на умовах договору субпідряду від 30.01.2020 року виконувалися роботи з відновлення деформаційного шва на мостовому переході через р. Інгул, організація дорожнього руху проводилась із закриттям однієї смуги та регулюванням руху на об`їзді у спосіб «взаємний поступок». ОСОБА_5 , ігноруючи дорожні обставини, в порушенні п.8.8 ПДР України, проігнорував жести регулювальника, не впевнившись у безпеці свого маневру, розпочав повертатися у смугу свого руху, по якій у цей час рухались зустрічні транспортні засоби. ОСОБА_5 допустив зіткнення з іншими транспортними засобами (а.с.5-7, т.1).

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.02.2020 року зазначено, що на ділянці автодороги 157 км. Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, транспортні засоби «DAF» та «Камаз» здійснили зіткнення (а.с. 9-16, т.1).

До вказаного протоколу, додається схема дорожньо-транспортної пригоди, на якій відображено розташування транспортних засобів «DAF» та «Камаз» підчас зіткнення, пошкодження, які настали під час пригоди (а.с. 17, т.1).

Висновок експерта №20-472 від 12.05.2020 року, яким зазначено, що за умов обґрунтованого регулювання дорожнього руху працівниками, які мають відповідне посвідчення та нарукавну пов`язку, жезл, диск з червоним сигналом чи світлоповертачем, червоний ліхтар або прапорець та виконують регулювання у форменому одязі, дії водія «КАМАЗ» д.н. НОМЕР_4 , з причепом, д.н. НОМЕР_5 , регламентуються вимогами п.8.8 ПДР України (а.с. 18-33, т.1).

Відповіді від ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» від 08.04.2020 року №09/293 з додатками зазначено, що роботи проводились із дотриманням правил і вимог законодавства (а.с. 35-37, т.1).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 19.02.2020 року пояснив, що рухався на транспортному засобі «DAF» д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz», д.н. НОМЕР_2 по автодорозі 157 км. Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, у напрямку м. Херсон. Зазначає, що біля мосту були виставлені тимчасові дорожні знаки щодо обмеження швидкості, звуження дороги, дорожні роботи. Дорожні роботи проводились у смузі напрямку транспортного засобу «DAF», а тому на мосту дорожніми працівниками організований реверсний рух по зустрічній смузі, почергово. Зустрічний транспортний засіб ймовірно «Москвич» блимнув фарами та автомобіль «Мерседес», що стояв попереду мене почав рух вперед з виїздом на зустрічну смугу (а.с. 40-43, т.1).

Протокол допиту свідка від 20.02.2020 року, в якому ОСОБА_6 пояснив, що 19.02.2020 приблизно о 9:30 годин рухався на автодорозі М14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», із сторони м. Миколаєва в напрямку м. Херсон, усі транспортні засоби почали зменшувати свою швидкість, оскільки попереду велися дорожні роботи на мосту, так як зустрічна смуга була вільною, автомобілі по черзі почали здійснювати рух по зустрічній смузі. Після того, як десятитонний автомобіль виїхав на зустрічну смугу, відбулося зіткнення між автомобілем «DAF» та «КАМАЗ» (а.с.44-46, т.1).

Протокол допиту свідка від 08.04.2020 року, в якому ОСОБА_3 пояснив, що 19.02.2020 приблизно о 9:30 гордині на 157 км автодороги М14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» на мосту здійснювалися дорожні роботи. Рух по мосту був обмежений, регулювання руху здійснювалося працівниками товариства, які є спеціально навченими для регулювання руху. Надавши дозвіл для руху автомобілю «DAF», вказаний автомобіль виїхав на зустрічну смугу для продовження свого руху. Через деякий час транспортний засіб «КАМАЗ» почав рухатися на зустріч автомобілю «DAF» та допустив зіткнення (а.с.47-49, т.1).

Протокол допиту свідка від 08.02.2020 року, в якому ОСОБА_4 пояснив, що 19.02.2020 приблизно о 9:30 гордині на 157 км автодороги М14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» на мосту здійснювалися дорожні роботи. Працівники, які мали професійні навички і повноваження здійснювали регулювання по мосту на якому здійснювалися дорожні роботи. Працівниками надано було дозвіл для руху автомобілю «DAF», вказаний автомобіль виїхав на зустрічну смугу для продовження свого руху. Через деякий час транспортний засіб «КАМАЗ» почав рухатися на зустріч автомобілю «DAF» та допустив зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 8.8, 10.1., 10.3 ПДР України (а.с.50-52, т.1).

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 березня 2021 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

З огляду на вказане, апеляційний суд зазначає, що положення ст. 124 КУпАП є банкетними, а отже для кваліфікації адміністративного правопорушення, уповноважена особа повинна визначити пункт порушеного ПДР та надати кваліфікацію діянням відповідно до КУпАП.

Відповідно до матеріалів провадження про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 складено за порушення ним вимог п.8.8, 10.1 та 12.3 ПДР України

Згідно п.8.8 ПДР України «Сигнали регулювальника». Сигналами регулювальника є положення його корпуса, а також жести руками, в тому числі з жезлом або диском з червоним світлоповертачем, які мають такі значення: а) руки витягнуті в сторони, опущені або права рука зігнута перед грудьми: з лівого і правого боків - дозволено рух трамвая прямо, нерейковим транспортним засобам - прямо і праворуч; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною та перед грудьми регулювальника; з боку грудей і спини - рух усіх транспортних засобів і пішоходів заборонено; б) права рука витягнута вперед: з лівого боку - дозволено рух трамвая ліворуч, нерейковим транспортним засобам - у всіх напрямках; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною регулювальника; з боку грудей - усім транспортним засобам дозволено рух лише праворуч;з правого боку та спини - рух усіх транспортних засобів заборонено; пішоходам дозволено переходити проїзну частину за спиною регулювальника; в) рука піднята вгору: рух усіх транспортних засобів і пішоходів заборонено в усіх напрямках. Жезл використовується тільки працівниками підрозділів Державтоінспекції та військової інспекції безпеки дорожнього руху. Для привертання уваги учасників дорожнього руху використовується сигнал, поданий свистком. Регулювальник може подавати інші сигнали, зрозумілі водіям і пішоходам

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 12.3. Правил Дорожнього руху України зазначається, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так, із досліджених в судовому засіданні апеляційного суду матеріалів провадження вбачається, що дійсно станом на 19.02.2020 року приблизно о 9 годині 30 хвилин на 157 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, на мостовому переїзді здійснювалися дорожні роботи, одна полоса руху в напрямку м. Херсон була перекрита працівниками дорожньої служби.

Зі сторони водія ОСОБА_2 , який здійснював рух в напрямку м. Херсон були перешкоди у вигляді проведення дорожніх робіт.

Після того, як ОСОБА_2 почав здійснювати рух, який за поясненнями останнього йому було дозволено регулювальником, водій ОСОБА_1 допустив зіткнення з водієм ОСОБА_2 .

Апеляційний суд при дослідженні вказаних обставин і доказів дійшов до висновку, що неможливо в повній мірі встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, а тому не можливо встановити винуватість ОСОБА_1 , з огляду на вказане.

В матеріалах справи, в тому числі схемі дорожньо-транспортної пригоди, на якій відображено розташування транспортних засобів «DAF» та «Камаз» під час зіткнення, пошкодження, які настали під час пригоди не відображається розташування тимчасових дорожніх знаків, місце розташування регулювальника.

Інспектор Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Петренко О.А. під час судового засідання в суді першої інстанції також зазначив, що з схеми дорожньо-транспортної пригоди, яку склав слідчий м. Миколаєва не вбачається, що під час події були дорожні знаки проведення дорожніх робіт.

На думку апеляційного суду, висновки експерта, також не дають суду підстав встановити дійсність встановлених під час події дорожніх знаків та наявність регулювальника дорожньої служби.

Інформація від Директора ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не містять доказів того, що під час події дійсно були дорожні знаки і регулювальник, а тому вказана інформація не містить достатніх підстав для встановлення вини ОСОБА_1 .

Окрім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що співробітники поліції при складанні матеріалів не відібрали пояснень від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків з іншого боку мостового переїзду, що свою чергу свідчить про однобічність складання такого матеріалу.

Суд критично ставиться до пояснень потерпілого, які були надані під час судового розгляду, адже такі пояснення не узгоджуються з іншими доказами справи, оскільки в них не вбачається наявність елементів, які вказують на дійсність порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України і вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо - транспортну пригоду вказує лише складений протокол про адміністративне правопорушення, натомість всі інші докази беззаперечно на це не вказують.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та містять істотні недоліки, усунення яких поза межами строків адміністративного провадження є неможливим.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , у порушенні вимог п. 8.8, 10.1, 12.3 ПДР України, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 березня 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП скасувати, провадження по адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 937/4237/20