Справа № 595/576/21
Провадження № 3/595/315/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 246517 від 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем та власником автомагазину «Автомаркет», що знаходиться в м.Бучач по вул.Г.Шухевича,5, допустила роботу магазину, не забезпечивши її належним чином, тобто продавець здійснював реалізацію товару, будучи не одягненим в засоби індивідуального захисту, що закриває рот та ніс, чим порушила вимогу постанови Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 року та постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року і такими своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засідання вказала, що відсутні підстави притягнення її до відповідальності, свою роботу вона виконує належним чином, належно забезпечує роботу магазину в умовах карантину.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

З аналізу ч. 1 ст. 44-3 КУпАП вбачається, що диспозиція цієї норми відсилає до інших норм законодавства, порушення яких тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею (бланкетна норма).

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 246517 від 07 квітня 2021 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог постанови головного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 та постанови КМ України №1236 від 09 грудня 2020 року, проте не зазначено якого саме пункту (підпункту) постанови.

Отже, у протоколі вказано не вірно норму акту законодавства, що позбавляє суд можливості встановити склад правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Відомості про норми законодавства, порушення яких тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, повинні міститися у протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак, у вищевказаному протоколі не зазначено акт законодавства, яким передбачено конкретні правила поведінки, порушення яких ставиться у вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Без цього суду на початку судового розгляду неможливо роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності суть обвинувачення, прийняти правильне рішення щодо визнання нею фактичних обставин справи і визначити обсяг доказів, які підлягають дослідженню.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, учасники процесу, суд повинні чітко знати і розуміти суть обвинувачення, предмет судового розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик