Справа № 203/641/21
Провадження № 3/173/148/2021
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Верхньодніпровську, матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

ідентифікаційний номер відсутній в матеріалах справи;

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

місце роботи: не працює

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

встановив:

02 лютого 2021 року о 02 годині 10 хвилин по пл. Старомостовій, 1, м. Дніпро, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки - "ТОYOТА", моделі - "LAND CRUISER PRADO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість рухів тіла). На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, не визнав та пояснив, що 02.02.2021 року о 02 годині 10 хвилин він дійсно керував автомобілем марки - "ТОYOТА", моделі - "LAND CRUISER PRADO", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по пл. Старомостовій, 1, м. Дніпро, був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки документів у поліцейських виникла підозра, що він керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, так як, у нього були розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість рухів тіла. Однак, він заперечував даний факт та пояснював, що він ніколи не вживав та на даний час не вживає наркотичні речовини. Пройти огляд на місці зупинки йому не пропонували. Від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я він не відмовлявся, але йому потрібно було терміново поспішати додому за сімейними обставинами, а потім він зміг би поїхати до лікарні.

Після чого, працівники поліції в присутності двох свідків склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України. Вилучивши в нього посвідчення водія, та надавши тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, відпустили його додому. Він сам сів за кермо автомобіля та поїхав додому, жоден з працівників поліції його не відсторонив від керування автомобілем.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст.7 КпАП України , ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КпАП України, встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів... У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. ».

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), можна прийти до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я.

Алкогольне або наркотичне (токсичне) сп`яніння особи може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими доказами, яким суд має дати відповідну оцінку. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року у справі № 640/17224/15-ц.

Зокрема, у ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції з 13.08.2020 р.) зазначається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Також відповідно до ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повідомили, що стали очевидцями відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, суд не може прийняти як достовірні, оскільки зі змісту вбачається, що даних свідків було запрошено співробітниками поліції лише формально з метою придання законності процедурі складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього. (а.с.2,3).

Крім того, з наданих суду доказів слід вважати, що перебування ОСОБА_1 в наркотичному стані, лише припущення працівників поліції. В поясненнях свідків зазначено лише той факт, що водій відмовився від проходження медичного огляду, інформація щодо ознак перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння відсутня.

Крім того, навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останнього працівники поліції не відсторонили від керування транспортним засобом, і як пояснив ОСОБА_1 , він сам сів у автомобіль та продовжив рух.

Дані обставини свідчать про порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки відповідно до порядку передбаченого Законом, після встановлення у водія ознак сп`яніння, який ухилився від проходження відповідного освідчення, останнього повинно бути відсторонено від керування та передано керування цим автомобілем іншому уповноваженому водієві.

Інших доказів, які б підтвердили вину гр. ОСОБА_1 , не надано.

Таким чином, слід вважати, що в діях водія ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.М. Бурхан

Постанова набрала законної сили _______________