Справа № 264/2549/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Штифорук Оксана Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 1 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15 липня 1997 року Жовтневим РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області, ІПН: НОМЕР_2 , працює завідуючою аптекою «Азовфарм № 19» ТОВ «Екоіллічпродукт», пенсіонер, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2021 року о 15 год. 0 хв. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою завідуючим аптекою, не вжила заходів щодо дотримання правила карантину людей, а саме не забезпечила належне маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 м, в аптеці «Азовфарм № 19» ТОВ «Екоіллічпродукт», за адресою: м. Маріуполь, пр-кт. Металургів, 164, чим порушила п.3 пп. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236.

Діяння ОСОБА_1 , кваліфіковане за ч.1 ст. 44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

ОСОБА_1 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що у вказаний в протоколі день відвідувачі в аптеці не перебували, в цей день проводилось санітарне прибирання аптеки, маркування відсутнє у зв`язку із вивіскою на вході у аптеку.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)

встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно зі ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Суддя, дослідивши матеріали про адміністративні правопорушення, прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП наступає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За своєю юридичною конструкцією диспозиція статті 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед обов`язкових ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, є наведення конкретного нормативно правового акту, який покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності певні обов`язки щодо дотримання правил карантину, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм і яких така особа не дотрималася, порушивши таким чином законодавчі приписи.

Згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з пп. 12 п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом серії ВАБ № 687011 від 23.04.2021 року, складеним працівником поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; рапортом чергового ВП №1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області.

Суддею беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, докази її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, були повно і всебічно досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя виходить з такого.

Відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, в протоколі та матеріалах справи відсутні.

Обставин, які б обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок дій ОСОБА_1 суттєва шкода суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян завдана не була. Співробітниками поліції зафіксовано лише разове порушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) "малозначність" означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Отже, беручи до уваги положення ст. 22 КУпАП суддя приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення за таких обставин є малозначним, таким, що не призвело до настання негативних наслідків, не становило загрози їх настання.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушниці, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше, відсутність обставин, котрі обтяжували б відповідальність, а також те, що шкода суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам заподіяна не була, жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, суддя дійшла висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Відтак, ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження на підставі ст. 22 КУпАП.

З урахуванням викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 22-24, 33, 44-3, 276, 279, 280, 283 , 285, 287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, за малозначністю, та оголосити їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: О. В. Штифорук