Справа № 754/3830/20 Гол. в суді першої інст. - Броновицька О.В.
Провадження № 33/824/2442/2021 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника - адвоката Зінченка М.М.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зінченка М.М. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 10200грн.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді І-ї інстанції, 07.02.2021р. в 18.30 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RenaultMasterд/ НОМЕР_1 по пр.Маяковського,63-А в м. Києві, порушив п.13.1, 2.10.а, 2.5, Правил дорожнього руху, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Opelд/ НОМЕР_2 , який був припаркований у дворі вказаного будинку, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, при цьому ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 10200грн.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Зінченко М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити в цій частині провадження у справі у зв`язку з відстуністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова місцевого суду є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню.

Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували винуватість останнього у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а також підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки працівники поліції підійшли до останнього в той час, як він перебував біля свого автомобіля, тобто в статусі пішохода.

Також вказує, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надали безпідставні та упереджені пояснення про те, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, оскільки дані свідки мали за мету помститися ОСОБА_1 за пошкодження їхнього автомобіля.

Адвокат вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено його права та обов`язки, огляд останньому було запропоновано пройти не в медичному закладі, а за допомогою приладу "Драгер", крім того, відеозапис з нагрудної камери поліцейських не є безперервним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами з точки зору їх належності та допустимості, зокрема:

- протоколом серії ДПР18 №043494 про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2020року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вказані свідки події підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку;

- розпискою, з якої слідує, що ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобам;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

- відеозаписом, на якому зафіксовані обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вищевказаних доказах, і які свідчать про те, що 07.02.2021р. в 18.30 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Master д/ НОМЕР_1 по пр.Маяковського,63-А в м. Києві, порушив п.13.1, 2.10.а, 2.5, Правил дорожнього руху, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Opel д/ НОМЕР_2 , який був припаркований у дворі вказаного будинку, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, при цьому ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Положення п.4 розділу І цієї ж Інструкції визначають ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови та почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

Незважаючи на заперечення захисника, який стверджував, що ОСОБА_1 , не був водієм і коли на місце події приїхали працівники поліції він перебував у статусі пішохода, а тому у поліцейських не було підстав пропонувати йому проведення огляду на стан сп`яніння, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.

Крім того, під час апеляційного розгляду не надано жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №043494 від 07.12.2020 р., з якого слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 пропонувався огляд за допомогою приладу "Драгер", а не в медичному закладі, є неспроможними, оскільки огляд за допомогою технічного приладу "Драгер", передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, окрім того в матеріалах справи міститься направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КМП "КМНЛКЛ" "Соціотерапія".

Таким чином, достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть спростовувати доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наявності у справі належних та допустимих доказів, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Зінченка М.М. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП- без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко