Справа № 450/1289/21 Провадження № 3/450/800/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукси Д.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ст. 188-28 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 не виконав законну вимогу посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції Гука І.В. вимога №440 від 06.04.2021 року, щодо демонтажу рекламної конструкції в межах червоних ліній вулиці за адресою АДРЕСА_2 . Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5, 32.1 ПДР України.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно диспозиції ст. 188-28 КУпАП, особа може бути притягнути до адміністративної відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що припис №440 від 06.04.2021 року про демонтування рекламної конструкції розміщеної в межах червоних ліній вулиці/дороги за адресою АДРЕСА_2 , був вручений ОСОБА_1 (працівнику автомийки).

Згідно матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-28 КУпАП, до матеріалів справи долучено, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №198306, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, копію припису.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст.258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогамст.256 КУпАП.

Відповідно дост.256 КУпАПв протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 188-28 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.5 ПДР,дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 32.1 ПДР з органами Державтоінспекції узгоджуються: розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій, місць торгівлі та надання послуг;

Оцінивши вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП та його вину в ньому, в ході судового розгляду не встановлено та не доведено.

Так, суд не приймає як належний та допустимий доказ копію вимоги (припису) №440 від 06.04.2021 року та №119 від 02.06.2020 року, оскільки вказана копія не засвідчена у встановленому законом порядку.

Крім того, інспектором під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірялось, чи мав ОСОБА_1 можливість та обов`язок відповідно до своїх повноважень виконати припис посадової особи Національної поліції.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП, а саме що на нього, як на посадову особу, покладено обов`язок демонтажу рекламних конструкцій.

Отже, об`єктивних даних про те, що посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції мала законні підстави надавати припис ОСОБА_1 , а також можливість та необхідність його виконання саме останнім, в матеріалах справи немає.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вказаних обставинах, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатніх підстав для впевненого, переконливого та безсумнівного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним інкримінованих йому адміністративних правопорушень за ст. 188-28 КУпАП.

Згідно частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладаються на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зібрані у справі докази не достатні для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Недоведеність винності ОСОБА_1 у скоєнні невиконання законних вимог посадових осіб уповноважених підрозділів національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-28 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.Згідно частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладаються на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ст.252,280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбаченихст.188-28 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.188-28 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1ст.247КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.188-28,247,283,284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 188-28 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса