Справа № 203/740/21
Провадження № 3/0203/882/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 534943 від 18.02.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

За відомостями зі вказаного вище протоколу, 18.02.2021 року о 12:40 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10б, на ринку «Привокзальний», ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без ліцензії (продаж продуктів харчування та спиртних напоїв), чим порушив законодавство України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , який пояснив, що він колишній міліціонер та наразі отримує пенсію. Він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що подія, зафіксована в протоколі від 18.02.2021 року дійсно мала місце, бо він торгував продуктами харчування та спиртними напоями без ліцензії та дозвільних документів.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2021 року о 12:40 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10б, на ринку «Привокзальний», ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без ліцензії (продаж продуктів харчування та спиртних напоїв), чим порушив законодавство України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Протокол був підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, він надав письмові пояснення по суті правопорушення на окремому аркуші.

У ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфікуються за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, підтверджується наступними доказами, що наявні в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 534943 від 18.02.2021 року, зміст якого описаний вище;

- копією рапорту поліцейського від 18.02.2021 року;

- копією заяви ОСОБА_2 від 18.02.2021 року на ім`я начальника ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який просив провести перевірку торговельного закладу, розташованого на території торговельного павільйону «Привокзальний», в якому 18.02.2021 року близько 12:40 здійснювалась торгівля горілчаними виробами у роздріб (на розлив);

- копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 18.02.2021 року на ім`я начальника ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який пояснив, що 18.02.2021 року близько 12:40 години він знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10б, на території торговельного майданчика «Привокзальний», де в торговельному павільйоні з написом: «Кава, чай» у невідомого чоловіка купив 100 гр. горілки та сплатив гроші у сумі 14 грн. При цьому горілчаний виріб був налитий йому з пляшки без акцизних марок, товарний чек видано не було, внаслідок чого він вирішив звернутися до органів поліції, бо вважав, що продаж йому горілки був неякісним;

- копією письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 18.02.2021 року, який пояснив, що 18.02.2021 року о 12:40 годині він знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10б, ринок «Привокзальний», де у павільйоні здійснював підприємницьку діяльність без ліцензії, а саме продаж продуктів харчування та спиртними напоями; в цей час до нього підійшли працівники міської ради та попросили надати документи на здійснення даного виду діяльності, яких у нього не виявилось. На місці вони викликали працівників поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою встановлених законом вимог здійснення діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

За ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Стаття 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності», ліцензуванню підлягають, зокрема, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2021 року відносно ОСОБА_1 складений за здійснення ним підприємницької діяльності без ліцензії, зокрема продаж спиртних напоїв. Тобто здійснення діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності та без одержання ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Крім цього з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 здійснює саме господарську діяльність, отримуючи від цього прибуток, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями та іншими доказами. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Суд, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП, стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Проте, поліцейськими не проводились заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме: огляд і вилучення речей. Суд зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими не було складено протоколу опису вилученої продукції торгівлі або грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення. Тому у суду відсутні правові підстави для застосування додаткового адміністративного стягнення у виді, зокрема, конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень 00 копійок, без конфіскації продукції і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, ст.ст. 164, 221, 245, 276, 277, 283-287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) без конфіскації продукції і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва