П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/451/21

Провадження №3/943/276/2021

26 квітня 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судових засідань Дутки С.І. та захисника адвоката Волошина С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №029151 від 05.03.2021, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 05 березня 2021 року о 11 год. 03 хв. на вулиці 900-річчя, 1 в місті Буську Львівської області він керував автомобілем марки «Nissan Sanny», реєстраційний номер НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), а від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, будучи представленим повноважним захисником - адвокатом Волошином С.В., який у судовому засіданні винуватість свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення категорично заперечив та просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів цьому. Зокрема покликається на те, що у вину його підзахисного ставиться відмова від проходження ним огляду на стан сп`яніння у присутності двох понятих, однак до справи долучений висновок лікаря Буської ЦРЛ Смаги І.В. №45 від 05.03.2021 про проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння у приміщенні Буської лікарні о 11 годин 35 хвилин 05 березня 2021 року, що спростовує зазначену в адміністративному протоколі відмову підзахисного від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, покликався на те, що одним зі свідків є сам лікар ОСОБА_3 , що є недопустимим. За таких обставин захисник вважає, що долучені до справи матеріали спростовують вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу згаданого адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до норми статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП визначено, що об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно наданого до суду протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 підозрюється у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП за фактом відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох понятих.

Проте, як убачається із матеріалів справи, що органом поліції до надісланого суду протоколу про адміністративне правопорушення було долучено Висновок за №45 від 05.03.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, із якого слідує те, що ОСОБА_2 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння у лікаря Буської ЦРЛ, що мало місце 5 березня 2021 року о 11 год. 35 хв., куди він був направлений поліцейським ОСОБА_4 цього ж дня о 11 год. 30 хв., за наслідками чого встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, при освідуванні ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (Буська ЦРЛ) було порушено вимоги пункту 6 Розділу ІІ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, яким передбачено, що до огляду особи на стан сп`яніння не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Натомість, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №029151 від 05.03.2021, що до участі в огляді залучено як свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яка є лікарем Буської ЦРЛ, що проводила освідування ОСОБА_2 та склала відповідний медичний висновок №45 від 05.03.2021, а тому її залучено всупереч згаданого вище пункту 6 цієї Інструкції, як особу, щодо неупередженості якої є сумніви з наведених вище мотивів.

Разом із тим, як вбачається із відеозапису події, що ОСОБА_2 на місці зупинки погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, де пройшов такий огляд, виконуючи вправи на пропозицію лікаря Буської ЦРЛ ОСОБА_3 , яка склала медичний висновок №45 від 05.03.2021 про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, на думку суду, із матеріалів справи може вбачатися скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП за фактом керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що у вину йому органом поліції не ставиться.

Натомість суд не вправі виходити за межі пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення по ч. 1 ст. 130 КУпАП, де у вину поставлено виключно його відмова як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка виключається пройденим у лікаря Буської ЦРЛ оглядом на стан сп`яніння.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить правового визначення меж судового розгляду. Способом ж подолання даної прогалини є можливість застосування правових інструментів, які дозволять в процесі правозастосування вирішити це питання за допомогою аналогії закону.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України» справи про адміністративні правопорушення в силу суворості санкції можуть бути прирівняні до кримінальних. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації» Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання

Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону щодо визначення меж судового розгляду.

Відповідно до вимог статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали справи об`єктивно вказуть на імовірне вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді - керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що у вину йому органом поліції не ставиться, а суд не вправі виходити за межі пред`явленого обвинувачення.

Крім того, в силу вимог частини п`ятої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ у справах «Коробов проти України» від 21.07.2011 та «Кобець проти України» від 14.02.2008).

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ураховуючи фактичне проходження ним такого огляду в лікаря Буської ЦРЛ.

Отже, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення із вищевказаним формулюванням обвинувачення (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку).

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційнаскарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос