Справа № 308/6551/17
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
30.04.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2017 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, працюючий комірником на підприємстві Джейбіл,
визнаний винним у вчиненні передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП адміністративних правопорушень і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн..
Згідно постанови, 06 липня 2017 року о 05 год. 20 хв., у м. Ужгород по вул. Мукачівській, 8, гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, у результаті чого його занесло і він здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , який відкинуло на поблизу припаркований автомобіль марки «Volvo V 40», державний номерний знак НОМЕР_3 , у результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова в частині визнання його винним у вчиненні передбаченого ст. 122-4 КУпАП правопорушення є незаконною і просить скасувати постанову в цій частині та закрити провадження у справі за відсутністю події та в його діях складу передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що 27.07.2017 відбувся розгляд справи лише за ст. 124 КУпАП, копію постанови не отримував, а про те, що його визнано винним і в скоєнні передбаченого ст. 122-4 КУпАП правопорушення йому стало відомо тільки 13.04.2021 при отримання копії оскаржуваної постанови в суді першої інстанції. Просить визнати поважними причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження та поновити такий.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 27.07.2017, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 07.08.2017 включно.
З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 виготовив та подав безпосередньо до суду першої інстанції 23.04.2021, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 27.07.2017.
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 07.08.2017 включно).
Окрім того, з апеляційної скарги вбачається і ОСОБА_1 не оспорюється те, що оскаржувана постанова судді постановлена 27.07.2021 за участі ОСОБА_1 ..
Проте, ОСОБА_1 без поважних причин не оскаржив у встановлений законом строк постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2017 є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин немає.
Посилання ОСОБА_1 на те, що 27.07.2017 відбувся розгляд справи лише за ст. 124 КУпАП не підтверджені будь-якими доказами та спростовуються змістом оскаржуваної постанови.
При цьому, ОСОБА_1 не посилається на будь-які обставини, які б можна було визнати поважними, що перешкодили йому звернутися до суду з метою отримання копії постанови та, відповідно, подати апеляційну скаргу в установлений законом строк.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причин, які позбавили його можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд доходить висновку про те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 27.07.2017, у зв`язку з чим, клопотання про поновлення строку є необґрунтованим і відсутні підстави для його поновлення.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню ОСОБА_1 як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним (понад 3 роки 6 місяців); що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане Гураничем А. Ю. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити в поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4 та 124 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 із усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію даної постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан