Справа № 199/139/21
ПОСТАНОВА

іменем України

28 квітня 2021 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно працевлаштованого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

-який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

-за участю:

захисника адвоката Павленка А.В.

ВСТАНОВИВ:

24.12.2020 року о 19:40 години вул. Калинова, Е/О № 26, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW 318І державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру в результаті чого здійснив зіткнення з авто «ВАЗ 21124» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збиткам. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Павленко А.В., заперечив проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та зазначив, що саме ОСОБА_1 не порушував вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, та вважав за можливе призначити судово-автотехнічну експертизу, при цьому надав письмові пояснення самого ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 з складеним протоколом погодився, та вказав що саме дії ОСОБА_1 призвели до настання ДТП, надав суду диск з відео записом регістратора транспортного засобу та свої письмові пояснення з цього приводу .

Судом 07.07.2020 року із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах адміністративного провадження №199/139/21 за фактом цього ж ДТП за звинуваченням ОСОБА_1 судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. На вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 13.04.2021 року, до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 02.04.2021 року за №19/104-9/2/145/146, у відповідності до якого:

В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «БМВ 318і» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно вимог п.12.3 Правил дорожнього руху.

Технічна можливість уникнути даної пригоди для водія автомобіля «БМВ 318і» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

Водій автомобіля «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «БМВ 318і» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля «ВАЗ 21124» до місця зіткнення.

При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «БМВ 318і» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної події.

В діях водія автомобіля «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За обставин вказаних вище, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 044805 від 24.12.2020 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- схемою з місця ДТП, відповідно на якій зафіксовано ДТП, фото таблицею до неї;

- поясненнями потерпілого водія ОСОБА_2

- висновком експерта від 02.04.2021 року за №19/104-9/2/145/146 відповідно до якого ОСОБА_1 не дотримався вимог п.10.1 Правил Дорожнього руху України;

- наданим потерпілим ОСОБА_2 відеозаписом на DVD-R диску.

Проте, захисником Павленком А.В., 15.03.2021 року, тобто до складання вищезазначеного висновку експерта від 02.04.2021 року за №19/104-9/2/145/146, до суду було подано клопотання про залучення та доручення проведення судової експертизи. В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що наданий відеозапис потерпілим ОСОБА_2 не може прийматися судом як доказ, оскільки вказаний диск був взятий з невідомих джерел, та якою саме апаратурою або технічним пристроєм був здійснений відеозапис ДТП не відомо, у зв`язку з цим прохав призначити криміналістичну експертизу відео, -звукозапису та доручити її проведення експертам Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса, у зв`язку з його сумнівами щодо достовірності вказаного відеозапису.

Вирішуючи зазначене клопотання, вважаю що останнє не підлягає задоволенню, з огляду на той факт, що експерт у своєму дослідженні цілком повністю та об`єктивно надав оцінку діям обох водіїв, та деталізовано виклав самі обставини ДТП, зазначений висновок повністю відповідає обставинам зазначеним як у самому протоколі так і у інших матеріалах справи. При цьому, пояснення ОСОБА_1 , як первинні так і надані в процесі судового розгляду, мають у собі ознаки спрямованості на засудження ОСОБА_2 , в межах складеного протоколу, на його думку, за порушення ним правил Дорожнього руху України, які ґрунтуються на особистому переконанні ОСОБА_1 , що у свою чергу свідчить про намагання останнього ухилитися від відповідальності за вчинений проступок.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, доводи захисника Павленка А.В. про недопустимість такого доказу, як долучений потерпілим диск з місця ДТП, зйомка якого проводилась на відео реєстраторі, судом розцінюється критично, оскільки наданий потерпілим відеозапис не виходить за межі диспозиції ст. 251 КУпАП, та може бути використаний як доказ у справі, на який у своїй експертизі посилався і сам експерт. При цьому, будь-яких підстав ставити під сумнів на достовірність вказаний відеозапис під час розгляду справи судом встановлено не було.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до положень ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №044805 то правопорушення було вчинено 24.12.2020 року, а тому останнім днем притягнення до відповідальності ОСОБА_1 було 24.03.2021 року, тобто на момент розгляду даного провадження вказані строки пройшли, оскільки вони знаходяться поза за межами тримісячного строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та з урахування положень ст. 38 КУпАП прихожу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення поза розумним сумнівом та про необхідність закриття справи у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

28.04.2021