Провадження № 33/4823/241/21
Категорія - ч. 1 ст. 164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Хайтова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Хайтова П.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм СПД ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн..

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 07.12.2020 року, о 10. год. 10 хв., на території в м. Чернігова, а саме Проспекті Миру, 15, на транспортному засобі «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив більше трьох перевезень пасажирів за 7 днів "Київ-Чернігів" без передбаченого законом дозволу та правил Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» №176, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Хайтов П.В. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Рішення суду вважає незаконним, не обґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що всупереч ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, а тому позбавлений права захищати себе у суді. Вказує, що судом не було допитано свідків в судовому засіданні та не перевірено законності і допустимості їх пояснень в якості доказів по справі. Сторона захисту вважає неналежними доказами по справі фотографію транспортного засобу, рапорти, наказ та відповідь на заяву особі, та на думку захисника, не повинні братись до уваги судом першої інстанції. Звертає увагу, що у ОСОБА_1 , як водія автобуса, були всі документи, які необхідні для нерегулярних пасажирських перевезень. Наголошує, що наявність дозвільних документів підтверджують відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, яке йому інкриміноване. Наголошує, що всі рейси, які здійснював ОСОБА_1 , отримали відповідне погодження Укртрансбезпеки у Чернігівській області. Зазначає, що поліцейському було пред`явлено всі необхідні документи, проте він їх не прийняв до уваги та незаконно прийняв рішення про складання протоколу.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції надано вірну оцінку неявці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим судом першої інстанції про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення на адресу, яка була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, однак згідно довідок про причини повернення рекомендовані листи поверталися з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

З метою забезпечення доступу громадян до правосуддя, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні та при оголошенні судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на подачу апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст. 252, 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 365863 від 07.12. 2020 року стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що при розгляді апеляційної скарги встановлено, що суддя місцевого суд в порушення вимог ст.283 КУпАП не надав належної оцінки матеріалам справи, а лише формально зазначив опис матеріалів та зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 365863 від 07.12. 2020 року (а.с.2), ОСОБА_1 07.12.2020 року, о 10. год. 10 хв., на території в м. Чернігова, а саме Проспекті Миру, 15, на транспортному засобі «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив більше трьох перевезень пасажирів за 7 днів "Київ-Чернігів" без передбаченого законом дозволу та правил Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» №176, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 ознайомився із змістом при його складанні, підписав його та в поясненнях додав, що "всі документи на здійснення перевезень, на здійснення господарської діяльності я надав працівникам поліції, постанову № 176 КМУ ст. 53 я не порушував".

Диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності з перевезення пасажирів.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі, норми яких саме законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Так, відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Суб`єктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування визначаються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII.

Статтею 6 частина 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Стаття 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлює, що документи для нерегулярних пасажирських перевезень є: - для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; - для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, згідно копії трудової книжки, ОСОБА_1 03.06.2020 року був прийнятий на роботу на посаду водія та працює ним у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 . За характером своєї роботи ОСОБА_1 здійснює міжміські перевезення груп людей за різними напрямами, а не тільки "Київ-Чернігів". Про прийняття ОСОБА_1 на роботу до ФОП ОСОБА_3 свідчить і копія наказу про це від 28.05.2021 р.

Згідно Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07.12.2020 року (а.с. 16) та копії свідоцтва про реєстраціє транспортного засобу № НОМЕР_2 , власником транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

Згідно ліцензії серії АГ № 504505 Міністерства транспорту та зв`язку України, яка видана на ім`я ОСОБА_2 , строк дії якої з 27.10.2010 - необмежений, визначено вид господарської діяльності, зокрема, надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", з дозволеними видами робіт, зокрема внутрішні перевезення пасажирів автобусами, міжнародні перевезення пасажирів автобусами.

Під час апеляційного розгляду допитаний свідок ОСОБА_4 , капітан поліції ДОП ЧВП ГУНП України в Чернігівській області який пояснив, що згідно наданих матеріалів працівниками поліції і пояснень свідків ОСОБА_1 було здійснено більше трьох перевезень на тиждень. Також зазначив, що він був необізнаний та не з`ясовував на місці, хто саме був власником цього транспортного засобу та у яких відносинах з цим власником знаходиться ОСОБА_1 .

Отже, суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання, а саме власник транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 . Особа, стосовно якої ухвалене оскаржуване судове рішення - ОСОБА_1 не являється суб?єктом адміністративної відповідальності у даній справі, оскільки він здійснював міжміські перевезення не з власної ініціативи і ніякої господарської діяльності не проводив, а перебував з власником автомобіля в трудових відносинах, працюючи як найманий робітник.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, тому такі порушення суттєво вплинули на прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.288 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення може бути скасована. Згідно ст.293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, суд вважає недоцільним давати оцінку іншим доводам апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні равопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк захиснику Хайтову П.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Хайтова П.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко