БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/297/21
Провадження № 3/730/127/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, перебуває в цивільному шлюбі, непрацюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 10 квітня 2021 року о 10-30 год. в с. Високе по вул. Гончарівка керував автомобілем марки «ОКА», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Алкофор 505» та проведення огляду в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав і пояснив, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, але автомобілем «ОКА» не керував, лише сидів на пасажирському сидінні; за кермом автомобіля знаходився його товариш ОСОБА_2 , якому на його прохання він передав свій автомобіль для їзди з метою отримання навиків водіння; його співмешканка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли бачити, щоб саме він керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, системний аналіз зазначених вимог законодавства вказує на те, що обов`язок по проходженню медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння покладається на особу, яка керує транспортним засобом, і адміністративній відповідальності за ст.130 КУпАП в підлягають саме такі особи (водії). Знаходження особи в стані алкогольного сп`яніння чи відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння без їх взаємозв`язку з керуванням транспортним засобом не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту складеного працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 протоколу, в ньому зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння га місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків, на підтвердження чого додано письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , відеозапис.

Разом з тим, виходячи зі змісту положень ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні безпосередньо дослідити відповідні докази та з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Безпосередність дослідження доказів в даному випадку означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним усіх зібраних у адміністративній справі доказів шляхом заслуховування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису й відеозапису тощо. Ця засада судочинства має значення для повного з`ясування обставин справи та її об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити й перевірити як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку й сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного адміністративного правопорушення. Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад адміністративного провадження: презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист.

В своїх поясненнях у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись на невідповідність змісту складеного на нього працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення фактичним обставинам події, зокрема, що він не керував автомобілем.

Натомість працівниками поліції всупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП до адмінпротоколу не було додано жодних доказів, визначених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження керування автомобілем ОСОБА_1 , тобто його статусу водія.

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 10 квітня 2021 року близько 10-00 год. він бачив ОСОБА_1 , який був у нетверезому стані та знаходився в своєму автомобілі «ОКА», що стояв на городі. На прохання матері ОСОБА_1 він забрав у нього ключі від автомобіля та реєстраційні документи та передав їх співмешканці ОСОБА_3 ; при цьому, ОСОБА_1 говорив, що автомобілем керував не він, а ОСОБА_2 , проте відмовився від запропонованого працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні; відібране у нього поліцейськими письмове пояснення підписав не читаючи, але з його змістом погоджується частково.

Суд вживав заходів для виклику в судове засідання для допиту свідка-понятого ОСОБА_3 , яка значиться в цьому адмінпротоколі, але та не з`явилась, про поважність причин неприбуття не повідомила; всупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП не забезпечено явку вказаного свідка у судове засідання й працівником органу поліції, який також проігнорував явку до суду.

На доданому до протоколу відеозаписі з технічного засобу зафіксовано лише пояснення ОСОБА_3 про керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння її співмешканцем ОСОБА_1 протягом ночі та вранці 10 квітня 2021 року, проте не видно зображення самого транспортного засобу та водія, як і не зафіксовано керування ним ОСОБА_1 та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі, а також залучення поліцейськими другого свідка для виконання зазначених процесуальних дій.

Додані ж до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в даному випадку при запереченні ОСОБА_1 своєї вини не можуть бути належними доказами по справі. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 27.06.2019р. по справі №560/751/17.

ОСОБА_1 також не є особою, яка у відповідності до вимог чинного законодавства навчає керуванню транспортним засобом.

Отже, в основу рішення суд вважає за необхідне покласти надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , які не суперечать показанням допитаного свідка, відеозапису з технічного запису та всупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП не спростовані стороною обвинувачення (поліцейським) належними й допустимими доказами.

Тому, оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд не може погодитись з наведеним працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення формулюванням щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак і наявності в притягуваного статусу водія як учасника дорожнього руху, а також відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відтак, вищевказані дії працівників поліції вчинені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції, Порядку й істотно обмежують законні права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , а отже складений ними протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення притягуваним правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 від 19.08.2010р. повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець