Справа № 397/304/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2021 , суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Мирошниченко Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ясинове Олександрівського району Кіровоградської області, громадянки України, яка працює прибиральницею ФАП смт. Лісове, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 130615 від 05.04.2021, 25.03.2021 ОСОБА_1 , будучи бабусею неповнолітнього ОСОБА_2 , 2005 року народження, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини, внаслідок чого 25.03.2021 приблизно о 17:30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в смт. Лісове по вул. Тітова, безпричинно ображав нецензурними словами ОСОБА_3 та образливо чіплявся до останньої, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п. 31 по справі «Ракевич проти Росії» та п. 109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

У даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на її ухилення від виконання батьківських обов`язків.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є особою, яка замінює батьків неповнолітнього ОСОБА_4 та взагалі підтверджуючих документів, що являється останньому бабою.

Також, згідно поданої заяви ОСОБА_3 , письмових пояснень останньої та її опікуна ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_3 просила притягнути до відповідальності ОСОБА_6 (проживає разом з бабусею ОСОБА_7 ), який близько 17:30 год. 25.03.2021 на грунті раптово виниклих неприязних відносин ображав її нецензурними словами та кидався битися по вул. Тітова смт. Лісове Кропивницького району Кіровоградської області.

Згідно письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 під час гри він поцілив у ОСОБА_8 сніжкою, після чого остання образилася та у них почалася сварка.

Згідно рапорту чергового інспектора відділу поліції 26.03.2021 надійшло повідомлення про побиття вчора онуки. При виїзді на місце події встановлено, що 25.03.2021 близько 17:30 малолітній ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих відносин до ОСОБА_3 ображав нецензурними словами та кидався битися по вул. Тітова в смт. Лісове.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що неправомірні дії стосовно ОСОБА_3 вчинив ОСОБА_9 , але у протоколі зазначено ухилення від виховання стосовно ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що вказана у протоколі подія відбулася не внаслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За правилами пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

За таких обставин справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст.ст. 247, 279-280, 283-285, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати не винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв?язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: /підпис/ Д.В. Мирошниченко

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Судове рішення станом на __________ 2021 набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/304/21

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ______________________ Д.В. Мирошниченко

Копію засвідчено «___»_____________20___ року.