провадження № 3/325/196/2021
справа № 325/504/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2021 року о 22 годині 20 хвилин в с. Степанівка Перша Приазовського району по вул. Мартинова біля будинку №87 ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з роту, млява мова, почервоніння очей). Від проходження огляду за допомогою технічного засобу Drager Alkotest та огляду у закладі охорони здоров`я для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснив, що дійсно випив пляшку пива 0,33 л., і коли його зупинили працівники поліції, він розгубився, дуже нервував і тому відмовився проходити огляд для виявлення стану сп`яніння.

Встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160769 від 24.04.2021 року, в якому викладені обставини правопорушенняз доданим до нього DVD диском з відеозаписом з місця події; поясненнями правопорушника, наданими у протоколі, в яких він вказав, що випив 0,33 пива, після чого керував автомобілем ЗАЗ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 24.04.2021 року, згідно з якими 24.04.2021 року вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків та засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від його проходження; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в якому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, іншими матеріалами справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Згідно з довідкою начальника сектору адміністративної практики Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Н.Овчинникової Стоматов С.В. повторності за порушення ст. 130 КУпАП не має, отримував посвідчення водія НОМЕР_3 .

Враховуючи особу правопорушника, ступінь його провини та обставини скоєння адміністративного правопорушення, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в межах санкції даної статті, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір необхідно стягнути з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 просив відстрочити виконання постанови в частині стягнення штрафу, оскільки сума штрафу є значною і він не має можливості одразу сплатити штраф, оскільки офіційно не працює.

Статтею 301 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, КУпАП передбачає право суду застосувати відстрочку виконання постанови, за наявності для цього підстав, в тому числі щодо стягнення штрафу, але не визначає порядку і строків застосування такої відстрочки. Положення про відстрочку виконання постанови до одного місяця застосовуються виключно до стягнень, відмінних від штрафу.

Хоча за національним законодавством існує чітке розмежування між адміністративною і кримінальною відповідальністю, норми КУпАП так само як і Кримінального кодексу України мають каральний характер, і санкції у виді штрафів за деякі адміністративні правопорушення навіть перевищують розміри штрафів за кримінальні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував про розповсюдження гарантій ст. 6 Конвенції у її кримінальній частині на осіб, які обвинувачуються у вчиненні адміністративних правопорушень («Лучанінова проти України», «Гурепка проти України»). Таких же висновків дотримується комітет ООН з прав людини при застосуванні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (справа « ОСОБА_4 проти Російської Федерації»).

Нормами Кримінального кодексу України передбачено право суду розстрочити сплату штрафу до одного року з урахуванням майнового стану особи (ч. 4 ст. 53 КК України).

Як відстрочка так і розстрочка виконання штрафу мають на меті дотримання розумної пропорційності між накладеним стягненням і конкретним становищем особи, щоб таке стягнення не було завідомо надмірним тягарем, і було можливим до виконання.

Суд враховує, що сума штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП є значною, а особа, яка притягається до відповідальності офіційно не працевлаштована.

Таким чином, оскільки положення КУпАП передбачають право суду застосувати відстрочку виконання постанови у виді штрафу, відсутність деталізації порядку і строку її застосування не можуть нівелювати право на відстрочку виконання загалом, і тому суд вважає справедливим врахувати майновий стан особи і застосувати відстрочку виконання постанови у справі в частині стягнення штрафу на строк до трьох місяців.

При вищевикладеному, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 283, , 301, 303 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на рахунок UA0008001 (одержувач: ГУК у Запорізькій області, код 21081300, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), , з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на рахунок UA 0008401 (ГУК у Зап.обл/ТГ смт. Приазов/22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101, , Банк отримувача: Казначейство України.

Відстрочити виконання постанови в частині стягнення штрафу на три місяці з моменту набрання нею законної сили.

У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Є.В. Діденко