ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/767/21 Справа № 205/4046/20 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст.122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрито відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 21.04.2021, тобто з порушенням десятиденного строку, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови, змінити постанову, виключивши з постанови висновок суду про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

В якості доводів пропуску строку на оскарження судового рішення апелянт посилається на те, що він не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, а дізнався про постанову лише 13.04.2021, а відтак вважає строк був попущений з поважних причин та підлягає поновленню.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити, поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Потерпілий ОСОБА_2 залишив питання про поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку на оскарження постанови на розсуд апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши позиції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В силу вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Наявними матеріалами підтверджено, що Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надсилалося на адресу ОСОБА_1 запрошення від 13.04.2020 до приміщення управління для складання протоколів за фактом ДТП, яка мала місце 21.08.2019 у м. Дніпрі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що копії протоколів про адміністративне правопорушення ним було отримано 28.05.2020.

Разом з цим, з матеріалів справи слідує, що справа розглянута судом першої інстанції 13 липня 2020 року.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно себе, токож мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження через те, що копію оскаржуваної постанови отримано лише 13.04.2021, є необґрунтованими, оскільки у ОСОБА_1 були відсутні перешкоди для звернення до суду з апеляційною скаргою в межах строку апеляційного оскарження постанови.

Більш того, враховуючи, що оскаржувана постанова була винесена 13 липня 2020 року, а відтак на переконання апеляційного суду апелянт мав можливість реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови в передбачений законом строк, однак подав апеляційну скаргу 21 квітня 2021 року, що ні в якому разі не можна вважати розумним строком.

Дана позиція суду повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Отже, не можна погодитися з тим, що ОСОБА_1 мав які-небудь перешкоди для звернення з апеляційної скаргою у строки, передбачені законом.

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на оскарження в клопотанні не наведено та при апеляційному розгляді не надано.

Крім того, якщо апеляційна скарга подана особою після закінчення строків на апеляційне оскарження, суддя може визнати поважними причини пропуску вказаного строку, однак будь-які поважні причини не були наведені апелянтом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи, що апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 13 липня 2020 року було подано 21 квітня 2021 року, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, визнати доводи пропуску строку поважними не уявляється можливим, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як така, що подана після закінчення строків апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 , повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко