Справа №461/1793/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., з участю захисника Дяківа Б.З., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2021 року о 02 год. 30 хв. у м.Львові по вул.І.Франка,77 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Polo НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська,95. Висновок лікаря нарколога №000419 від 25.02.2021.

В судовому засіданні захисник Дяків Б.З. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з недоведеністю та відсутністю складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи тим, що як вбачається з відеозапису з нагрудних камер відеоспостереження працівниками УПП поведінка, мова, рухи ОСОБА_1 жодним чином не свідчать про перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, інспектором управління патрульної поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 право на проходження альтернативного огляду в іншому закладі охорони здоров`я та не надано останньому направлення на даний огляд, відповідно до п.8 р.ІІ Інструкції. Працівниками УПП не було вжито заходів, передбачених ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Зазначає, що в протоколі відсутня відмітка про те, що працівниками патрульної поліції роз`яснено ОСОБА_1 його процесуальні права та обов`язки, що свідчить про порушення ч.4 ст.256 КУпАП. Також наголошує, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеофайли не можуть бути визнанні належним та допустимим доказом по справі, оскільки суттєво ставлять під сумнів результати тестів, а відтак і сам медичний висновок №000419 від 25.02.2021 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П.1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, а наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п. 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Матеріали справи містять беззаперечні докази вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№106696 від 25.02.2021 року;

- висновком №000419 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.202 року, в якому зазначено лікарем ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських на якому зафіксовано факт проведення 25.02.2021 року о 03 год. 10 хв. водію ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я огляду на стан сп`яніння та встановленим позитивним результатом.

Працівниками поліції дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

При цьому, суд зазначає, що зі змістом інкримінованого йому адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не заявляв.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Доводи захисника про відсутність медичного закладу, в якому здійснювався огляд ОСОБА_1 в переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проводити огляд особи на стан алкогольного сп`яніння спростовується наступним. Відповідно до наказу №401 від 05.06.2020 року директора департаменту Львівської обласної державної адміністрації Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенцїї та терапії узалежнень» входить в Перелік закладів охорони здоров`я Львівської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не роз`яснено прав та обов`язків працівниками патрульної поліції спростовується наступним. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від підпису в такому, що свідчить про реалізацію своїх прав.

Доводи захисника щодо не відсторонення працівника патрульної поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не спростовують вину вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а є лише перевіркою дій працівника патрульної поліції щодо дотримання законодавства України.

Доводи захисника щодо відсутності біля ОСОБА_1 працівника патрульної поліції протягом всього часу, поки тривав огляд особи у закладі охороно здоров`я спростовується наступним. З відеофайлів, які знаходяться на диску вбачається, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, працівники патрульної поліції перебували поряд з ОСОБА_1 весь час. Таким чином, дані доводи не свідчать про неналежність медичного огляду як доказу.

Крім цього, висновок №000419 від 25.02.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Суд не є компетентним в частині вчинення дій працівниками медичного закладу, тому доводи захисника в цій частині не є обґрунтованими.

В судовому засіданні захисником надано висновок лабораторних досліджень ОСОБА_1 . Дане дослідження проводилось 25.02.2021 року о 13 год. 08 хв. Протокол про адміністративне правопорушення був складений 25.02.2021 року о 02 год. 30 хв. Тобто від часу складення протоколу по час проведення лабораторного дослідження пройшло 10 год.

Відповідно до ст.366 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Таким чином суд, не може взяти до уваги даний висновок як належний та допустимий доказ.

На переконання суду, належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є.Радченко