Провадження номер 3/741/115/21
Єдиний унікальний номер 741/147/21
ПОСТАНОВА

іменем України

15 квітня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретарів судового засідання Качан О.В., Сокирки Є.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бредюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ДПР18 №470746, ДПР18 №470747 ), щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактично проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, тимчасово не працює,

передбачені ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 470746 19 січня 2021 року о 20 год .00 хв. у с. Володькова Дівиця по вул. Центральна гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, д. н. НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле», д. н. НОМЕР_3 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги пункту 10.1; 2.3 «Б» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 470747 від 19 січня 2021 року гр. ОСОБА_1 19 січня 2021 року о 20 год. 00 хв. у с. Володькова Дівиця по вул. Центральна керував автомобілем ВАЗ 2108, д. н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя). Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та проводити огляд в мед. закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. ч. 1 та 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох і більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на вищевикладені вимоги закону з метою запобігання затягування провадження та для забезпечення найбільш об`єктивного і повного розгляду справи, справи про адміністративні правопорушення, сформовані на підставі протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 470746, ДПР18 471963 від 09 лютого 2021 року, які надійшли до Носівського районного суду з Ніжинського РВП ГУ НП України у Чернігівській області, об`єднано в одне провадження, присвоєно справі єдиний унікальний номер 741/147/21 (номер провадження 3/741/115/21).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав, зазначивши, що він дійсно 19 січня 2021 року бл. 20 год. 00 хв. у с. Володькова Дівиця по вул. Центральна, залишивши автомобіль ВАЗ 2108, д. н. НОМЕР_2 , на верхній частині схилу покритого частково снігом та льодом, поруч з магазином «Наша ряба», допустив його самовільний рух, унаслідок чого його автомобіль зіткнувся з автомобілем «Шевроле», д. н. НОМЕР_3 , який рухався попереду та пошкодив його. При цьому, під час вказаної події ОСОБА_1 за кермом автомобіля ВАЗ не перебував, двигун автомобіля був вимкненим, фари не горіли. Що стосується відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначив, що у стані сп`яніння не перебував, спиртних напоїв не вживав, відтак підстав для проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та проводити огляд в медичному закладі не було. Оскільки працівники поліції безпідставно звинуватили ОСОБА_1 у тому, що він керував автомобілем, чого фактично не було, тобто проявили до нього відверту упередженість, а на плані-схеми місця ДТП не було відображено схилу, ОСОБА_1 не вважає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Бредюк О.М. у судовому засіданні акцентував увагу на тому, що саме ОСОБА_1 повідомив орган поліції про факт ДТП, місце дорожньо-транспортної пригоди до прибуття працівників поліції не залишав. Вказував на те, що ОСОБА_1 не був водієм автомобіля ВАЗ 2108, оскільки не керував ним, а працівники поліції не були присутніми безпосередньо під час ДТП. Відтак, до фабули протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП посилання на керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2108, д. н. НОМЕР_2 , внесено безпідставно.

Працівник поліції, який склав протокол за ст. 130 КУпАП, направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ім`я ОСОБА_1 не видавав, на огляд до Носівської центральної районної лікарні ОСОБА_1 не доставлявся, від керування автомобілем в установленому порядку ОСОБА_1 не був відсторонений, чим було порушено вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, із змінами. Також, матеріали даної справи не містять відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, як це передбачено у статтях 31 та 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, із змінами. У протоколі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП не вказано про тремтіння пальців рук, яке разом з різким запахом алкоголю з рота, почервонінням обличчя, є істотними ознаками алкогольного сп`яніння особи.

ОСОБА_2 як свідок надала суду пояснення, що вона проживає в с. Володькова Дівиця та є фізичною особою-підприємцем. 19 січня 2021 року близько 20 год. 00 хв. рухалась на власному автомобілі «Шевроле», д. н. НОМЕР_3 , по с. Володькова Дівиця по вул. Центральній по пішохідній доріжці. У цей час була сніжна та морозна погода. На схилі неподалік від магазину «Наша ряба» знаходився автомобіль ВАЗ 2108, д. н. НОМЕР_2 , як пізніше було встановлено, яким користувався ОСОБА_1 . Свідок бачила, що у той час, коли ОСОБА_1 , приклавши зусилля, намагався відкрити задню кришку багажника, автомобіль здійснив самовільний рух зі схилу до низу, в результаті чого зіткнувся з належним їй автомобілем «Шевроле», деформувавши ліві передні двері (нижню частину). Свідок стверджує, що автомобіль ВАЗ стояв без заведеного двигуна, фари не горіли, а ОСОБА_1 не виконував функцію його водія, тобто не керував автомобілем. Натомість, в автомобілі знаходився пасажир.

Допитана як свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що проживає в с. Володькова Дівиця та працює охоронцем у м. Києві. Пригадує, що 19 січня 2021 року близько 20 год. 00 хв. вона попросила свого знайомого ОСОБА_1 звозити її на його автомобілі ВАЗ до магазину «Кошик», який розташований по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця, залишивши автомобіль з вимкнутим двигуном на схилі поруч з магазином. Після того, як свідок зайняла місце пасажира, ОСОБА_1 , не запускаючи двигуна автомобіля, намагався силою відкрити кришку багажника автомобіля, від чого він зрушив з місця та, покотившись до низу, скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле», який проїжджав в цей час. При цьому, сам ОСОБА_1 викликав поліцію, повідомивши про даний факт, а ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не мав, запаху алкоголю від нього не відчувала.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за яким щодо ОСОБА_1 складено протокол, передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У той же час, 2.3 »Б» встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

У свою чергу, положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як роз`яснено в пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Оскільки, ОСОБА_1 брав участь у процесі руху на дорозі як водій автомобіля ВАЗ-2108, незалежно від того керував він ним чи ні на момент вчинення ДТП, та допустив пошкодження іншого транспортного засобу, що не заперечувалось ним, він є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Тому, аналізуючи наявні по справі докази, суд уважає, що, окрім визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 470746, складеного 19 січня 2021 року, у якому містяться, крім іншого, також власноручні пояснення правопорушника про те, що він підвозив товариша додому;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 січня 2021 року о 21 год. 25 хв. на вул. Центральна, с. Володькова Дівиця;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від 19 січня 2021 року;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні.

Таким чином, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд уважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи безумовно "поза розумним сумнівом" доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, і повністю встановлена під час судового розгляду.

При обранні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника, є щире розкаяння винного.

Відповідно до ст. 36 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Ураховуючи вказане, суд робить висновок, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника буде накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Починаючи з 17 березня 2021 року, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» за № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, та передбачено адміністративне стягнення за ст. 124 у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.) або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі статтею 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відтак, оскільки правопорушення було вчинено 19 січня 2021 року, а ст. 124 КУпАП, у новій редакції посилює відповідальність особи, суд вважає за необхідне призначити стягнення у відповідності до санкції ст. 124 КУпАП , у редакції чинній до 17 березня 2021 року.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП суд керується таким.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або ж 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або ж 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Як установлено у пункті 6 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 цієї Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 6 та 7 Розділу Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол серії ДПР 18 № 470747 відносно ОСОБА_1 , адміністративній відповідальності підлягає особа, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Разом з тим, відповідно до підпункту «V» ч.1 ст. 1 Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року, ратифікованої із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25 квітня 1974 року, «термин "водитель" ("погонщик") означает всякое лицо, управляющее транспортным средством, автомобилем и т.д. (включая велосипеды) или ведущее по дорогам скот, стада, упряжных, вьючных или верхових животных».

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУкраїни від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, акту про відсторонення водія від керування транспортним засобом до суду не надано.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, тобто виконував функцію водія шляхом вчинення відповідних технічних дій та був зупинений працівниками поліції саме в процесі руху з дальшим складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У той же час, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 8, 124, ч.1 ст. 130, 248-249, 251, 268, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення № 741/147/21 (провадження № 3/741/115/21) та № 741/148/21 (провадження № 3/741/116/21) відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний унікальний номер 741/147/21 (номер провадження 3/741/115/21).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Крупина