Справа № 308/543/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Лисничка І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 283849 від 13.10.2020 року вбачається, що 13.10.2020 року, о 20.00 год., в м. Ужгород, вул. Л. Толстого, 5, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . У подальшому ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи у попередньому судовому засіданні пояснив, що за обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі за ст. 122-4 КУпАП, автомобілем не керував. Коли відбулася дорожньо-транспортна пригода, то за кермом автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , знаходилася його дружина. Після дорожньо-транспортної пригоди вони з дружиною запропонували потерпілому відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 200 доларів США, на що той погодився. Вони поїхали у с. Кам`яниця, щоб взяти гроші та розрахуватися. Вдома вони розрахувалися з потерпілим, після чого через деякий час останній повідомив, що повертає гроші, отримані в якості відшкодування за заподіяну матеріальну шкоду, та звертається в поліцію.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лисничка І.П. у судовому засіданні просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення. Зауважила, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано тільки рапорт поліцейського, який не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що потерпілий у справі ДТП ОСОБА_2 надав письмові пояснення 13.10.2020 року, що автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , вчинив зіткнення з його автомобілем, чим пошкодив йому ліву дверку, хто був за кермом він не побачив, але до нього підійшов громадянин для з`ясування пошкодження транспортного засобу та для того, щоб домовитися самостійно розрахуватись на місці, після чого він сказав рухатися за транспортним засобом, під`їхавши, він зв`язався зі своїм адвокатом і вирішив оформляти ДТП. Пояснення ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні, підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка будучи допитаною у судді пояснила, що вона керувала автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , 13.10.2020 року і допустила зіткнення з автомобілем потерпілого ОСОБА_2 , чим пошкодила йому ліву дверку. Вказує, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.12.2020 року було повернуто в Управління патрульної поліції в Закарпатській області для належного оформлення. Разом з тим, всупереч вказаної постанови судді, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, в тому числі з нагрудного відеореєстратора, не надано суду після повернення справи з Управління патрульної поліції в Закарпатській області. Натоміть додано рапорти поліцейських, що не можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення. Зазначає, що доданий до протоколу рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи міститься копія протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Провадження у даній справі постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2020 року у справі № 308/11018/20 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки суддя дійшов висновку, що в даному випадку не доказано ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, відсутні належні та допустимі докази, що в момент вчинення ДТП саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , взагалі не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 цим автомобілем, як це зазначено у протоколі, враховуючи той факт, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження у вказаній даній справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник зазначає, що матеріалами справи не підтверджено вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 ствердила, що 13.10.2020 року вона керувала автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , і допустила зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , чим пошкодила йому ліву дверку. Вони з чоловіком ОСОБА_1 домовились вирішити питання в добровільному порядку за 200 доларів США, тому ОСОБА_2 поїхав за ними в с. Кам`яниця за місцем їх проживання. Приїхавши додому, вона розрахувалася з потерпілим ОСОБА_2 , віддала йому раніше узгоджену суму у розмірі 200 доларів США. Він взяв гроші, а потім поспілкувався з кимось по телефону, повернув кошти і викликав поліцію.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лисничка І.П., свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 цього Кодексу.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те особою не дотримано приписи ст. 256 КУпАП.

Додані до протоколу матеріали не містять відомостей, необхідних для повного та всебічного розгляду справи, зокрема, не додано показання технічних приладів, показання засобів фото- та/або відеоспостереження, пояснення свідків та інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що за кермом автомобіля перебувала його дружина.

З наведених підстав постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2020 року дану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП було повернуто УПП в Закарпатській області для належного оформлення, згідно з якою з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин у даній справі слід було надати всі показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, в тому числі з нагрудного відеореєстратора, у разі їх наявності, які застосовувалися поліцейськими під час фіксації правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 .

Після повернення для належного оформлення справу повторно направлено до суду для розгляду по суті 14.01.2021 року.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 ствердив, що автомобілем не керував.

Як вбачається з матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять достовірних доказів про факт керування ОСОБА_1 автомобілем, залишення ним на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди.

З досліджених відеозаписів з бодікамер поліцейських, що містяться на компакт-диску, який додано до матеріалів справи, не вбачається, що ОСОБА_1 , знаходився за кермом автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював рух, тобто, що транспортний засіб перебував у русі.

Таким чином, відеозаписами з бодікамер поліцейських, що містяться на компакт-диску, який додано до матеріалів справи, не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

За таких обставин, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, визнаються не спростованими й заслуговують на увагу.

Інших належних та допустимих доказів, які б могли спростувати твердження сторони захисту, до протоколу не додано та матеріали справи не містять.

Суддя позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол, що повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно з якими обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, викладеної у чисельних рішеннях Суду («Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Швидка проти України» та інші) адміністративні правопорушення за своєю правовою суттю є кримінальними правопорушеннями, а тому і провадження у цих справах повинне проводитись за правилами, передбаченими для кримінальних правопорушень. Із урахуванням викладеного необхідно зробити висновок, що сутність правопорушення, яка викладається у протоколі про адміністративне правопорушення, фактично є обвинуваченням у вчиненні діяння кримінально-правового характеру, висунення якого викликає у особи необхідність здійснення захисту. В зв`язку із цим до висунутого обвинувачення як нормами кримінального процесуального закону, так і нормами адміністративного законодавства висуваються певний ряд вимог, в тому числі і щодо конкретності цього обвинувачення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Разом з тим, встановлено, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374017 від 13.10.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого вбачається, що 13.10.2020 року, о 22 год. 08 хв., в м. Ужгород по вул. Л. Толстого, 5, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та у лікаря-нарколога о 22 год. 08 хв., відмовився у присутності двох свідків.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2020 року (справа № 308/11018/20), що набрала законної сили, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі суддя виходив з того, що у даному випадку не доказано ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, відсутні належні та допустимі докази, що в момент вчинення ДТП саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , взагалі не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , як це зазначено у протоколі, з його зовнішніх ознак також не встановлено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, враховуючи той факт, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи досліджені під час розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху та про наявність у його діях складу передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними у справі доказами, приєднані до справи докази породжують сумніви у достовірності викладених у них фактів, та ґрунтуються на припущеннях суб`єктивних даних відповідних посадових осіб, що у свою чергу, з урахуванням наведених норм та обставин, свідчить про відсутність складу цього адміністративного правопорушення. При цьому, вважаю, що відсутність у матеріалах справи переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом виключає і допустимість протоколу як джерела доказів.

Заперечення сторони захисту достовірними доказами не спростовані, і матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави для сумнівів у достовірності пояснень ОСОБА_1 , тому керуючись принципом презумпції невинуватості, приймаючи судове рішення беру до уваги його пояснення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення наявними в матеріалах справи доказами не доведена, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі слід зазначити, що відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, їх огляд та огляд транспортних засобів, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів (посвідчення водія та інших), покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що саме на відповідних посадових осіб патрульної поліції покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого правопорушення на транспорті з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122-4, 247 п. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай