Дата документу 29.04.2021 Справа № 554/2458/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2021 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до них щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП та інші відомості щодо особи ініціатором складання протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 192358, складеного командиром роти № 2 БУПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Ребриком О. М., ОСОБА_1 13 березня 2021 року о 14 год. 54 хв. в м. Полтава, майдан Незалежності, 7 в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України керував автомобілем ВАЗ 21150 д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, нехарактерна блідність шкіри обличчя. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

У судове засідання порушник ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надавши суду письмові пояснення, просив проводити розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд розглядає справу за його відсутності.

Релевантні джерела права й акти їх застосування

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 2.5 Правил, визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 (набрав чинність 01.07.2020) внесено зміни до КУпАП та Кримінального кодексу України (КК України), відповідно до яких: ст. 130 КУпАП викладено в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» (підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17.06.2020 (набрав чинність 03.07.2020 р.) у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» виключено підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII (яким норма ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції).

З огляду на викладене, вирішення питання щодо притягнення особи до відповідальності за керування транспортними засобами в стані сп`яніння здійснюється судом відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу серії ДПР 18 № 192358, складеного командиром роти № 2 БУПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Ребриком О. М., ОСОБА_1 13 березня 2021 року о 14 год. 54 хв. в м. Полтава, майдан Незалежності, 7 в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України керував автомобілем ВАЗ 21150 д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, нехарактерна блідність шкіри обличчя. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вказана вище норма Кодексу про адміністративне правопорушення передбачає та гарантує реалізацію судом прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги ініціатором складення протоколу дотримані не були.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 був доставлений до до КП «Полтавського обласного центру терапії залежностей Полтавської обласної ради для проходження освідування.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 97 від 13 березня 2021 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Зі змісту пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3,4).

Вказані обставини не знайшли свого підтвердження у суді.

З наданого відеозапису бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою алкотестеру та не відмовляється від відібрання біологічних зразків, в тому числі крові, проте він неодноразово зауважує, що не може здати сечу, чого домагаються від нього медичний працівник та інша особа жіночої статі, надаючи для цього кухонну чашу великого об`єму, оскільки в нього немає такої фізіологічної потреби. Вказані обставини лікарем розцінено як відмову від проходження огляду. При цьому, відібрати зразки іншого середовища (крові, змиви з поверхні губ) для проведення відповідного дослідження лікар не запропонував.

З відеозапису, долученого в якості доказу захисником ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження медичного огляду, а навпаки наполягає на його проходженні за допомогою відібрання зразків крові, проте це не взято до уваги. ОСОБА_1 неодноразово наголошує, що немає в той момент фізіологічної потреби для відібрання відповідних зразків.

Пункт 15 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ № 1452/7356 від 09.11.2015 передбачає, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

У п .п. 6, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що у акті медичного огляду зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

Аналіз приведених норм свідчить, що лікар, проводячи огляд, повинен обов`язково провести зовнішній огляд особи, а також провести лабораторні дослідження, передбачені інструкцією, з застосуванням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, отримати висновок дослідження біологічного середовища і на підставі отриманих даних скласти акт та висновок.

При цьому, якщо особа, в силу своїх фізіологічних особливостей, не має змоги пройти огляд із застосуванням тих чи інших методів дослідження, обов`язком лікаря є проведення необхідних для висновку лабораторних досліджень, на які особа дає згоду.

З відеозапису видно, що лікар не пропонував ОСОБА_1 пройти лабораторні дослідження, крім відібрання зразка сечі, та не відібрав інших зразків біологічного середовища для проведення лабораторних досліджень, про що просив останній.

Диспозицією ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дії особи, що полягають у не змозі проведення лише одного виду тестування під час такого огляду, складу правопорушення не утворюють.

Не знайшли свого підтвердження у суді доводи ініціатора складення протоколу про те, що у ОСОБА_1 вбачається тремтіння рук, а навпаки останній демонструє спокійну та зважену поведінку, розсудливість мислення, логічність і послідовність викладення думок.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даному випадку ініціатором складення протоколу є особа, яка склала протокол і яка мала б не тільки скласти його із дотриманням вимог законодавства, а і надати відповідні докази на підтвердження своїх висновків, чого зроблено не було.

За таких обставин один лише протокол про адміністративне правопорушення, який складений з недотриманням вимог закону та пояснення свідків, які підтверджують лише факт його відмови від проходження медичного огляду, без розкриття підстав та обставин такої відмови, не може бути не лише достатнім, а й взагалі доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке йому інкримінується.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Крім того, з 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Вказаним законом ст. 130 КУпАП України викладена в новій редакції та передбачала відповідальність за керування суднами, особами які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; за передачу керування судном такій особі; за відмову такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; за вчинення таких дій особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами; за уживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Водночас, Кримінальний Кодекс України доповнений статтею 286-1, якою встановлена, зокрема, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

17 червня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 3 липня 2020 року та яким положення, що змінювали ст. 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1 вилучені із Закону №2617-VІІІ. Водночас, зміни в цій частині до самих Кодексів внесені не були та станом на 03 лютого 2021 року до тексту КУпАП та КК України, опублікованому на офіційному сайті Верховної Ради України, не вносилися.

Відсутність внесення змін у ці Кодекси на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 3 липня 2020 року, узгоджується з приписами ч. 6 ст. 90 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України», відповідно до якої законопроект може передбачати внесення змін лише до тексту первинного законодавчого акта (закону, кодексу, основ законодавства тощо), а не до закону про внесення змін до цього законодавчого акта.

Таким чином, правопорушення, а саме, керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з 01 липня 2020 року віднесене до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.

В даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду належних та допустимих доказів винуватості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко