Справа № 274/2504/21
Провадження №3/0274/1236/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, що розлучена, має неповнолітнього сина, працює неофіційно, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

15.04.2021 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення з протоколом серії ВАБ № 514148 від 12.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу, 12.04.2021 о 01 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 , мати ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї дитини ОСОБА_2 , а саме неповнолітній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак не досяг віку адміністративної відповідальності. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що тієї ночі між нею та колишнім чоловіком відбувся конфлікт. Разом з сином ОСОБА_2 вони втікали від чоловіка на автомобілі. Посвідчення водія в сина немає, алкоголь син не вживає.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 суду повідомив, що в ту ніч між батьками був конфлікт. Для того, щоб батьки заспокоїлися, він повіз маму до куми. Посвідчення водія в нього немає, алкоголю не вживав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП з таких підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за цією частиною статті настає за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Поряд з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї дитини ОСОБА_2 , однак такі дії не охоплюються диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП, а відтак не містять складу цього правопорушення.

Крім цього слід зазначити, що відповідальність, за інкримінованою статтею, настає лише в разі вчинення неповнолітнім (у віці від 14 до 16 років) правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. Поряд з цим, працівниками поліції при складені протоколу про адміністративне правопорушення не розкрито суть правопорушень, які вчинив неповнолітній ОСОБА_2 , не викладено їх об`єктивну сторону, не надано належних, допустимих та достатніх доказів на їх підтвердження, а лише вказано, що неповнолітній вчинив правопорушення, передбачені ст. 126 ч.2, 130 ч.1 КУпАП. Таке викладення суті правопорушення, до того ж без достатніх доказів, є недопустимим, оскільки не дає суду можливості надати оцінку діям неповнолітнього, визначити чи настає за такі дії відповідальність, передбачена КУпАП.

Також, слід підкреслити, що відповідальність за ч. 2 ст. 126 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинення яких інкримінують неповнолітньому, настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом( ч. 2 ст. 126 КУпАП) та за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(ч. 1 ст. 130 КУпАП). Таким чином, зі змісту протоколу залишається незрозумілим, які дії, передбачені вказаними статтями, вчинив неповнолітній.

З долучених до протоколу відеозаписів також незрозуміло в чому обвинувачується неповнолітній ОСОБА_2 . Зокрема, на відеофайлі NO0319-001514. вбачається переслідування працівниками поліції автомобіля червоного кольору держаний номерний знак НОМЕР_1 . На відеофайлі РІСТ0001 працівники поліції в службовому автомобілі пропонують неповнолітньому ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" або ж в медичному закладі. Неповнолітній ОСОБА_3 проситься вийти з автомобіля, щоб порадитися з мамою, оскільки не розумує про що його запитують. Працівники поліції забороняють неповнолітньому вийти з автомобіля. Жоден з вказаним доказів прямо або опосередковано, в сукупності з іншими доказами, не доводить жодного факту вчинення неповнолітнім правопорушень.

Підсумовуючи викладене, суд вкотре констатує, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 3 ст. 184, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Ю.П. Базюк