Справа№ 953/4259/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2021 р. м. Харків
Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
Як вказано в протоколі, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Викликані в судове засіданні для допиту в якості свідків інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП Ольховський В.С. та свідок ОСОБА_2 до суду за викликом не прибули.
Свідок, викликаний в судове засідання за клопотанням представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що працює таксистом, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не знає. Пояснив, що співпрацює з поліцейськими, обставин, які відбувались 20.02.2021 року не пам`ятає.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Фєдосєєва В.В., допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Статтею 130 ч. 1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП визначає 3 об`єктивні сторони складу правопорушення, за яке винна особа має понести покарання, визначене санкцією даної норми, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас, підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст.266 КУпАП та Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що взагалі не керував автомобілем 20.02.2021 о 23-00 год. коли до нього підійшли співробітники поліції, не був у стані наркотичного сп`яніння, про що повідомив поліцейських, він знаходився в належному йому автомобілі з торцю ТРЦ «Караван» біля автомобільної стоянки з вимкненим двигуном та розмовляв по телефону, коли поряд з ним зупинився автомобіль співробітників поліції ТОР, які без його відома оглянули його автомобіль та повідомили, що він нібито знаходиться в стані наркотичного сп`яніння та вони будуть викликати патрульних, для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Відмовився від проходження огляду тому що він ні алкогольних, ні наркотичних засобів не вживав, ПДР не порушував і не розуміє в зв`язку з чим його притягують до адміністративної відповідальності та направляють до лікарні. Крім того він злякався кількості поліцейських, які були присутні на місці події.

На відео долученому до матеріалів справи, оглянутому в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 стоїть біля патрульного автомобіля і в присутності свідків відмовляється від проходження медичного огляду, при цьому з відео та інших долучених до протоколу по справі матеріалів не вбачається доказів, що водій ОСОБА_1 20.02.2021 керував автомобілем. Оскільки інспектор, що складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до суду за викликом не прибув, суд позбавлений можливості перевірити дані вказані в протоколі щодо керування ОСОБА_1 20.02.2021 о 23-00 год. транспортним засобом.

Таким чином, дані в протоколі ДПР 18 №028076 від 21.02.2021, які оспорювалися в судовому засіданні захисником та особою, що притягається до відповідальності не є підтвердженими достатніми, належними та допустимими доказами.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також судом враховано висновок спеціаліста за результатами проведення психофізіологічного дослідження з використанням поліграфа за участю ОСОБА_1 проведеного з метою оцінки достовірності повідомленої ним інформації, з якого вбачається, що у ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфу у обстежуваного ОСОБА_1 комплексу психофізіологічних реакцій, які свідчать про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння на момент подій за участі працівників національної поліції 20.02.2021 року не виявлено, а також у ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфу у обстежуваного ОСОБА_1 комплексу психофізіологічних реакцій, які зі значною долею вірогідності доводять, що на момент прибуття групи працівників підрозділу патрульної поліції ТОР 20.02.2021 року ОСОБА_1 перебував в автомобілі з вимкненим двигуном, який не підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №028076 від 21.02.2021 року.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі правової позиції висловленій Конституційним судом України у рішенні №12 від 20.11.2011, Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Тому протоколи складені з грубим порушення прав людини є недопустимим доказом та не може бути використаний як доказ винуватості.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справах «Малофеева проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність доведеного у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки протягом судового розгляду до суду не представлено доказів керування ним транспортним засобом «ВАЗ 21063» д.н. НОМЕР_1 20.02.2021 о 23-00 год., порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на медичний огляд.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Суддя