ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/494/21 Божко В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

захисника - Сидоренка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка Дмитра Вадимовича на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

22 серпня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 516865 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 22 серпня 2020 року о 0650 год. в м. Харкові по вул. Новоолександрівська, 54-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Lexus LS 430», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу у розмірі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року та визнати невинним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суддею не надано належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи.

Вказує, що суддя не звернув увагу на ту обставину, що зафіксований на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського свідок пояснив, що він викликав поліцію з тих підстав, що в автомобілі знаходиться нетверезий ОСОБА_1 , автомобіль не рухався та стояв на місці.

Посилається, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За таких обставин захисник вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду в призначене судове засідання 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Також апеляційним судом вживались заходи для виклику в судове засідання поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 ДПП УПП в Харківській області Остапчука Р.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідка ОСОБА_2 .

Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в призначене судове засідання 07 квітня 2021 року поліцейський та ОСОБА_2 не з`явились, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Вислухавши думку адвоката Сидоренка Д.В., апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Д.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З таким висновком судді апеляційний суд не погоджується та вважає його таким, що не ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах справи та не відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 516865 зазначено, що 22 серпня 2020 року о 0650 год. в м. Харкові по вул. Новоолександрівська, 54-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Lexus LS 430», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Під час апеляційного перегляду справи судом оглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який долучено до протоколу.

З відеозапису вбачається, що автомобіль «Lexus LS 430», д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований біля перехрестя, пізніше автомобіль був перепаркований поліцейським. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом та повідомляє, що автомобілем не керував, а лише спав у ньому. В подальшому, в присутності двох свідків, поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора або в закладі охорони здоров`я, на що останній пояснює, що автомобілем він не керував, а тому від проходження такого огляду відмовляється.

Також на відеозаписі зафіксований свідок, який викликав поліцейських та був залучений у якості свідка при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Свідок пояснює поліцейському, що він на протязі 15 хв. двічі проїжджав повз автомобіля ОСОБА_1 який стояв та не рухався, а поліцію він викликав, оскільки вважав, що ОСОБА_1 зле (а.с. 4).

Отже, пояснення свідка ОСОБА_2 який викликав поліцію спростовують обставини, що зазначені у протоколі серії ДПР18 № 516865 від 22 серпня 2020 року та узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 щодо некерування ним транспортним засобом.

Інших доказів щодо підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинку поліцейськими матеріали справи не містять.

Оскільки на виклик апеляційного суду поліцейський, який складав прокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не з`явився, обставини збирання доказів відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП не підтвердив, суд здійснює апеляційний перегляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що оскільки факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Lexus LS 430», д.н.з. НОМЕР_1 , як зазначено поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення та його зупинку поліцейськими, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» матеріали справи не містять, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був водієм в розумінні вимог пункту 1.10 ПДР України.

Враховуючи, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами, а під час апеляційного перегляду справи судом не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Lexus LS 430», д.н.з. НОМЕР_1 , 22 серпня 2020 року о 0650 год. по вул. Новоолександрівській, 54-А, в м. Харкові, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Д.В., які заслуговують на увагу та скасовує постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року та приймає нову постанову про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 252, 256, 266, 278-280, 284, 294, 295, 296 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка Дмитра Вадимовича задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна