Справа № 466/8537/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/464/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю адвоката Бутка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Бутка Анатолія Сергійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2020 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 29 жовтня 2020 року близько 11 год. 40 хв. неналежно виконувала свої батьківські обов`язки відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за місцем проживання залишила її без нагляду, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Бутко А.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 01 грудня 2020 року та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення за недоведеністю обставин.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що постанова не відповідає вимогам КУпАП, оскільки в ній не наведено обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не дано оцінки доказів, що є у справі.

Як зазначає захисник, ОСОБА_1 не вчиняла насильства над своєю неповнолітньою дитиною, не принижувала її людську гідність, не вчиняла будь-яких дій, які б спричинили моральні та фізичні страждання дитини.

Окрім цього, адвокат звертає увагу й на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №348966 від 29 жовтня 2020 року не долучено жодного доказу, зокрема відсутні паспорт, іпн ОСОБА_1 , відсутні належним чином завірена копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , показання свідків, відео- та фотофіксація будь-яких подій.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги, її захисник адвокат Бутко А.С. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності останньої.

Заслухавши адвоката Бутка А.С. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2020 серії ВАБ№348966 (а.с.1), ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 29 жовтня 2020 року близько 11 год. 40 хв. така залишила вдома за місцем проживання без нагляду свою малолітню доньку.

Відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і формі необережності.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

В порушення вказаних вимог закону в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовані об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення з посиланнями на конкретні фактичні обставини, в який саме період дитина ОСОБА_3 залишались без нагляду дорослих, не зазначено від яких саме батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» ухилилися ОСОБА_1 та які саме дії вчинила остання щодо ухилення.

Як вбачається з матеріалів справи, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, уповноваженою особою Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області було долучено лише письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.2), згідно з якими 29 жовтня 2020 року близько 11 год. 40 хв. вона вийшла з дому, оскільки в неї мала бути співбесіда, і залишила свою малолітню дочку ОСОБА_4 саму вдома за місцем проживання. Її не було вдома близько 30 хв., а залишилася вона сама дома, тому що не захотіла піти в садок. Після цього до її доньки подзвонив колишній чоловік (батько дитини) і вона сказала, що сама вдома, що не дає суду можливість встановити склад вчиненого правопорушення.

Водночас, інших письмових доказів, зокрема пояснень свідків, які б засвідчили тривалість перебування дитини без нагляду дорослих, тощо матеріали справи не містять.

Окрім того, до протоколу не додано копії свідоцтва про народження дитини, залишення якої без нагляду ставиться у провину ОСОБА_1 .

На переконання апеляційного суду, невідповідність матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, відтак без усунення зазначених вище недоліків розгляд справи є неможливим.

На вказані недоліки суддя першої інстанції не звернув увагу та на основі неповних даних прийняв передчасний висновок про винуватість ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2020 року ВАБ №348966 підлягають поверненню органу, який його складав, відтак подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана постанова - до скасування.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката Бутка Анатолія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2020 року, якоюОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, скасувати.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2020 року ВАБ №348966 стосовно ОСОБА_1 направити до відділу поліції №4 ЛРУП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк