єдиний унікальний номер справи 546/161/21
номер провадження 3/546/70/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП судом не встановлено,-

в с т а н о в и в :

22.02.2021 до Решетилівського районного суд Полтавської області від Управління патрульної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №192056 від 12.02.2021, складеного інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Савченком С.А., 12.02.2021 о 13:49 год. ОСОБА_1 на 296 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський керував автомобілем Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 7510 ARLM-0377 в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат тесту становить 1,80 проміле алкоголю у видихуваному повітрі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначені на 10.03.2021, 05.04.2021, 11.05.2021 ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за адресою, вказаною у протоколі та за допомогою оголошення на офіційному сайті судової влади України, жодних заяв та клопотань з процесуальних питань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч.1 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків.

Враховуючи обмежений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення та з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами. При цьому суд критично оцінює процесуальну поведінку ОСОБА_1 , яка свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності, адже йому відомо, що в провадженні Решетилівського районного суду Полтавської області перебуває адміністративний матеріал відносно нього.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 (набрав чинність 01.07.2020) внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та Кримінального кодексу України (КК України), відповідно до яких:

- ст.130 КУпАП викладено в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» (підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII);

- КК України доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (підпункт 171 пункту 2 розділу І ЗУ № 2617-VIII).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17.06.2020 (набрав чинність 03.07.2020) у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» виключено:

- підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII (яким норма ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції);

- підпункт 171 пункту 2 розділу І ЗУ № 2617-VIII (яким доповнено КК України статтею 286-1).

Таким чином, оскільки стаття 286-1 КК України виключена, а внесення змін до ст. 130 КУпАП скасоване, застосуванню підлягали норми статті 130 КУпАП, які діяли в редакції станом на 30.06.2020, зокрема ч.1 ст.130 КУпАП саме в наступній редакції.

«Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .»

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності з 17.03.2021, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, частину 1 статті 130 викладено у новій редакції.

«Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

Відповідно до статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що редакція частин 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка є чинною на час розгляду справи у суді, погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже передбачає відповідальність у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тому вона не має зворотної сили та не може бути застосована у даній справі. Застосуванню підлягає редакція частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме 12.02.2021.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №192056 складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. Права, передбачені ст. 63 КК України та ст. 268 КУпАП України, ОСОБА_1 роз`яснювались, про що свідчить його особистий підпис у відповідній колонці протоколу.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пункту 2.9.а ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений висновок суду, підтверджується наступними доказами, які досліджені судом та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №192056 від 12.02.2021 (а.с.1);

результатом тесту за допомогою приладу Alcotest Drager 7510 ARLM-0377, тест №24, результат якого показав 1,80 проміле (а.с.2);

актом огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 7510 ARLM-0377», результат якого показав 1,8 проміле (а.с.3);

письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 12.02.2021 в яких вказано, що 12.02.2021 о 14:53 год. він був свідком того, як ОСОБА_1 пройшов тест за допомогою алкотестера драгер, результат якого показав 1,8 проміле алкоголю у видихуваному повітрі (а.с.4);

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.02.2021 в яких вказано, що 12.02.2021 о 14:53 год. він був свідком того, як ОСОБА_1 пройшов тест за допомогою алкотестера драгер, результат якого показав 1,8 проміле алкоголю у видихуваному повітрі (а.с.5);

копією письмових пояснень ОСОБА_4 в яких зазначено, що 12.02.2021 близько 13:49 год. він рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський на автомобілі Toyota Rav4 д.н.з. НОМЕР_2 зі сторони м.Києва в сторону м.Полтави. Відчув удар у задню частину свого автомобіля, зупинився та вийшовши із авто, зрозумів, що автомобіль Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення із його автомобілем. У водія автомобіля Audi A6 ОСОБА_1 було сильно чутно запах алкоголю із порожнини рота (зворотна сторона а.с.6);

копією письмових пояснень ОСОБА_5 від 12.02.2021 в яких він зазначає, що 12.02.2021 близько 13:49 год. рухався на 296 кілометрі автодороги Київ-Харків-Довжанський на автомобілі Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_3 зі сторони м.Києва в сторону м.Полтава. Відчув удар у задню ліву частину свого авто, після чого його транспортний засіб розвернуло. Зіткнення допустив автомобіль Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , після чого дане авто відкинуло на два інших транспортних засоби. Водій автомобіля Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 був із відчутним запахом алкоголю із порожнини рота (а.с.7);

копією письмових пояснень ОСОБА_6 від 12.02.2021 в яких він зазначає, що 12.02.2021 близько 13:49 год. рухався на 296 кілометрі автодороги Київ-Харків-Довжанський на своєму автомобілеві Opel Astra д.н.з НОМЕР_4 зі сторони м.Києва в сторону м.Полтава. Відчув удар у задню ліву частину свого авто. Зупинився та, вийшовши із автомобіля, зрозумів, що його авто вдарив автомобіль Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , після чого даний транспортний засіб відкинуло на ще одне авто. Під час спілкування із водієм Audi ОСОБА_1 , відчув від останнього різкий запах алкоголю із порожнини рота (зворотна сторона а.с.7);

компакт-диском, який має напис на лицевій стороні «Alerus dvd-r 4.7gb/120min ОСОБА_7 ст 130 12.02.2021 НОМЕР_1 » та містить чотири відеозаписи: на якому відображено спілкування інспектора поліції та водія автомобіля Audi A6; НОМЕР_5 на якому зафіксовано процедуру написання пояснень ОСОБА_1 ; НОМЕР_6 із фіксуванням процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, результат якого показав 1,80 проміле; video_2021-02-16_17-17-36 на якому зафіксовано саму події вчинення дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8).

Суд не може визнати допустимим доказом копію письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.6), доданих до протоколу серії ДПР18 №192056 від 12.02.2021, так як через нерозбірливий почерк неможливо встановити жодних даних, зазначених у даному документі.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №192056 зазначено, що посвідчення водія НОМЕР_7 тимчасово вилучене, а ОСОБА_1 видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії ТД DT№108480.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О. Романенко