Справа № 444/947/21
Провадження № 3/444/526/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Цьвок Б.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає тимчасово за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів працює у відділенні "Нової Пошти" фахівцем, зі слів одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , -

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_1 21.03.2021 року о 01 год. 57 хв. в м.Дубляни, вул.Грушевського, 2, Львівської області, керував автомобілем марки "DAEWOO NUBIRA" д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в законному порядку відмовився, що підтверджується нагрудним відеореєстратором працівника поліції №1583 , чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Цьвок Б.І. подав письмове клопотання, в якому просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_1 зупинився біля воріт приватного будинку за адресою: АДРЕСА_3 та надалі до його автомобіля підійшли працівники патрульної поліції та повідомили йому, що він керував автомобілем «Daewoo Nubira», д.н.з. НОМЕР_2 без ввімкнутого ближнього світла фар у темну пору доби, у зв`язку з чим попросили його надати відповідні документи на право керування транспортним засобом. У зв`язку з наведеним, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (постанова серії ЕАН №3947885). В процесі перевірки посвідчення водія ОСОБА_1 та реєстраційного документа на транспортний засіб «Daewoo Nubira», д.н.з. НОМЕР_2 , і складення зазначеного вище адміністративного матеріалу, працівник УПП у Львівській області, а саме ОСОБА_2 , запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій не погодився, обґрунтовуючи свою відмову складною епідеміологічною ситуацією в Україні.

Також в письмових поясненнях зазначає, що Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. №1395 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (розділ Х), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 передбачено, що, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Однак, за даних обставин працівники поліції жодних свідків не залучали, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи. Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 324927 від 21.03.2021 року складений без залучення свідків, у ньому свідки не зазначені взагалі.

Стверджує, що на відео з нагрудних камер працівників поліції вбачається що ОСОБА_1 , а також самі ж працівники поліції - спілкувалися застосуванням захисних масок, які прикривають ротову порожнину та дихальні шляхи, а тому, працівник поліції не мав можливості відчути запах алкоголю навіть, якщо б такий був присутній в ОСОБА_1 , а тому доводи працівника поліції є суб`єктивними та не можуть відповідати дійсності. Щодо не чіткої вимови особи та не стійкої ходи, то такого факту на відео взагалі не зафіксовано, тому всі вищевказані доводи працівника поліції - є припущеннями.

Вважає, що за наведених обставин, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 324927 від 21.03.2021 р., складений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому не є належним, допустимим та достатнім доказом у справі.

Просить закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції мали до нього зауваження у зв`язку з тим, що в його автомобілі не світились фари. Підтвердив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестера "Драгер" та в медичному закладі, оскільки існує епідемія хвороби "Covid" і такими діями він наражав би на небезпеку своє здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - захисника Цьвок Б.І., приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечує вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина повністю доводиться зібраними доказами у справі та матеріалами справи.

Так, за змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків.

Так, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 324927 від 21.03.2021 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів та є належним доказом в справі, що підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розгляд справи в суді проводиться щодо з`ясування саме обставин порушення водієм вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, яка є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вказану норму, а також наявні ознаки можливого перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, не чітка вимова, це є безумовною підставою для перевірки особи на стан сп`яніння.

Із оглянутого відео записаного на СD-диску події, яка мала місце 21.03.2021 року за участі ОСОБА_1 , встановлено, що гр. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою продуття приладу алкотестеру "Драгер" та в медичному закладі.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечує вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина повністю доводиться зібраними доказами у справі а матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №324927 від 21.03.2021 року;

- CD-диском з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського №1583 події, яка мала місце 21.03.2021 року за участі ОСОБА_1 ;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН від 21.03.2021 року за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу на ОСОБА_1 .

Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку застосовуються норми саме КУпАП, як нормативно-правового акту вищої юридичної сили.

У цій справі встановлено, що під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки було застосовано технічний засіб відеозапису, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, запис здійснювався на нагрудний відеореєстратор №1583.

Таким чином, присутність двох свідків не була обов`язковою при проведенні такого огляду.

За наведених обставин, проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки проведено із дотриманням вимог закону.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Цьвок Б.І. про те, що за даних обставин працівники поліції жодних свідків не залучали при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , спростовуються зазначеним вище, та не спростовують висновок суду про наявності вини в діях ОСОБА_1 .

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Цьвок Б.І. про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а відтак і не було підстав для проходження огляду на стан сп`яніння, суд до уваги не бере, оскільки на відеозаписі події, яка мала місце 21.03.2021 року, чітко зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до п. 2.5 ПДР України, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Цьвок Б.І. про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестера "Драгер" та в медичному закладі, оскільки існує епідемія хвороби "Covid" і такими діями він наражав би на небезпеку своє здоров`я, є способом захисту і спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності і не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушення не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на дату вчинення адміністративного правопорушення) передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" становить 2270, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає тимчасово за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ) 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн. 00 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Олещук М. М.