Справа 362/1139/21
Провадження 3/362/540/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов від Батальйону Патрульної Поліції в місті Біла Церква УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (далі ОСОБА_1 )

за частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпAП і

встановив:

03.03.2021 до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшли зазначені матеріали про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом надіслано СМС-повідомлення на номер телефону ОСОБА_1 , що зазначений з його слів у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на адресу проживання останнього, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, неодноразово надсилались судові повістки, які повернулись до суду в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користатися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 130 КУпАП.

Крім того, на думку суду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП. Він не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

У силу статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

За таких обставин і враховуючи строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 .

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 20.02.2021 серії ДПР18 № 184627, 20.02.2021 о 22:00 на а/д «Васильків-Барахти», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI H200, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду га стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.02.2021 серії ДПР18 № 184620, 20.02.2021 о 22:00 на а/д «Васильків-Барахти», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI H200, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку; внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Дослідивши матеріали, суд виходить з такого.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень статті 1 KУпAП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то, на думку суду, вона підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 184620, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями потерпілого.

Щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП суд виходить з такого:

За приписами частин 1 статті 130 КУпАП (в редакції станом на 20.02.2021 року) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу ІІ Інструкції).

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Суд установив, що 20.02.2021 о 22:00 на а/д «Васильків-Барахти», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI H200, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду га стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Зазначені обставини повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, а також диском із відеозаписом, використання якого передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» й Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 № 100, що був досліджений у судовому засіданні та за змістом якого ОСОБА_1 аргументує відсутність підстав проходження огляду на стан сп`яніння мотивуючи це тим, що він не керував даним транспортним засобом та не є учасником дорожньо-транспортної пригоди. При цьому пояснює, що за кермом автомобіля був його кум, який зник з місця події. Разом з тим, працівники поліції неодноразово наголошували ОСОБА_1 , що інші учасники пригоди підтверджують факт перебування його за кермом даного транспортного засобу, а тому його заперечення є безпідставними та не мають жодного обґрунтування та доказів.

Вищенаведені дії, зафіксовані відеозаписом, суд розцінює як намагання ОСОБА_1 ухилитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, зловживаючи своїми правами з метою введення в оману щодо причетності інших осіб до даної події з подальшим уникненням від адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 KУпAП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пункту 2.5 цих Правил, і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 KУпAП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 KУпAП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 KУпAП, настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в медичному закладі та в процесі ухиляння при проходженні огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за статтею 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і за частиною 1статті 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до частини статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до положень cтатті 23 KУпAП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Урахувуючи особу ОСОБА_1 , майновий стан та ступень вини, характер і суспільну небезпечність вчиненого правопорушення, суд вважає, що останньому слід призначити стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 KУпAП в редакції станом на 20.02.2021, як більш серйозного правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням положень статті 40-1 KУпAП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Державний бюджет України на 2021 рік» із правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

1. Об`єднати в одне провадження справи № 362/1139/21 і № 362/1140/211 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП, ті присвоїти об`єднаній справі № 362/1139/21.

2. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

6. Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 307 KУпAП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У випадку несплати накладеного на нього у передбачений законом строк до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку cтатті 308 KУпAП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Попович