ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/729/21 Справа № 186/197/21 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С. С. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши за участі захисника Меркулової Тетяни Петрівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні в дохід держави.

Згідно з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 07 лютого 2021 року о 15 годині 11 хвилин, керував автомобілем марки VOLKSWAGEN TOUAREG, р/н НОМЕР_1 , біля будинку № 33 по вулиці Гагаріна, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити через відсутність його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги апелянт посилається на необґрунтованість постанови, допущену неповноту та однобічність при розгляді справи. Так, судом залишено поза увагою те, що в протоколі час скоєння правопорушення зазначено "15 годин 11 хвилин", в той час як згідно рапорту повідомлення про подію надійшло на гарячу лінію 102 о 16 годині 24 хвилин.

Окрім того, наголошується у скарзі, що апелянтом самостійно 07.02.2021 о 16 годині 50 хвилин було здано кров в медичному закладі, за результатами зданих аналізів, вміст алкоголю в крові складав "0", що свідчить по відсутність алкогольного сп`яніння, однак суд безпідставно не прийняв даний висновок як доказ невинуватості особи. При цьому, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечать одні одному.

Також, указується в апеляційній скарзі, що поліцейські не видали направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та не доставили його до лікаря нарколога, в порушення вимог закону.

На переконання сторони захисту, за відсутності видачі направлення на проходження медичного огляду ОСОБА_1 мав право самостійно здати кров.

В судовому засіданні захисник Меркулова Т.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримала подану апеляційну скаргу, просила задовольнити апеляційну скаргу з підстав наведених, в ній.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 274201 від 07 лютого 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, довідкою органу поліції, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії "В1, В", розпискою ОСОБА_1 згідно до якої він зобов`язався доставити автомобіль, яким керував ОСОБА_1 до місця стоянки та не передавати керування ОСОБА_1 , а також відеозаписом з нагрудних камер, на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відеозапис з нагрудної камери та матеріали справи в їх сукупності свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме у тому, що керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків не узгоджуються між собою та не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки як пояснення свідка ОСОБА_3 так і свідка ОСОБА_2 свідчать про те, що в їх присутності ОСОБА_1 у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Твердження ОСОБА_1 про те, що у разі невидачі направлення на проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, то він мав право самостійно пройти медичний огляд, не узгоджуються з вимогами закону.

Що стосується доводів про недоведеність винуватості у правопорушенні через долучення копії хіміко-токсилогічного аналізу № 416 на вміст алкоголю від 07 лютого 2021 року, згідно якого у ОСОБА_1 вміст алкоголю в крові складає "0", то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

У відповідності до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, перелік яких, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Поряд з цим, форма висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Додатком 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, аналіз крові, який міститься в матеріалах справи не відповідає затвердженому Інструкцією зразку висновку, що свідчить про невідповідність проведення медичного огляду ОСОБА_1 вимогам закону.

Окрім того, хіміко-токсилогічний аналіз крові ОСОБА_1 на вміст алкоголю, проведений, як слідує з наявних матеріалів, КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР" Міністерства охорони здоров`я України, проте на ньому міститься штамп "Згідно з оригіналом" КНП "Першотравенська МЛ", що викликає сумнів у достовірності наданого документа.

Яких-небудь інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість висновку суду в апеляційній скарзі не приведено, як і не зазначено адвокатом у судовому засіданні апеляційного суду.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 та інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко