13.05.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/215/21
Провадження № 3/533/75/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., захисника адвоката Мурашка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працює лікарем травматологом в Козельщинській ЦЛ, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , має на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником АТО, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався,

за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2021 року о 16 годині 10 хвилин громадянин ОСОБА_1 по вулиці Лесі Українки в селищі Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою красно-синього проблискового маячка та звукової сигналізації, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2021 року серії БР № 064947 о 16 годині 10 хвилин громадянин ОСОБА_1 по вулиці Лесі Українки в селищі Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, керував автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, млява мова, чіткий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження тесту на стан сп`яніння водій на місті відмовився, в Козельщинській ЦЛ також відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, у судове засідання направив захисника.

Захисник адвокат Мурашко О.А. у судовому засіданні надав пояснення, згідно яких гр. ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП, фактичні обставини якого викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.02.2021 серії БР № 064948. Також підтвердив, що гр. ОСОБА_1 перебував 13.02.2021 у день складення протоколів про адміністративні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, але від проходження медичного огляду на стан сп`яніння гр. ОСОБА_1 не відмовлявся, й факт відмови від огляду на стан сп`яніння не підтверджується жодними доказами, що наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 14.04.2021 працівник поліції, яким складено протоколи, - поліцейський з реагування патрульної поліції СПД № 1 СП № 2 КРУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 у якості свідка надав покази, згідно яких у день, коли було складено протоколи, під час патрулювання було виявлено автомобіль, водій якого порушив правила дорожнього руху, а саме: водій не увімкнув попереджувальний сигнал під час повороту, у зв`язку з чим йому було подано сигнал зупинитися, на який водій транспортного засобу не відреагував. Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції було виявлено водія, який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти тест за допомогою газоаналізатора, від проходження якого водій відмовився. На пропозицію пройти медичний огляд погодився, але у лікарні відмовився також пройти тест за допомогою газоаналізатора, а також відмовився здати сечу. При цьому постійно нецензурно виражався та погрожував працівникам поліції їх звільненням. Усе відбувалося у присутності двох свідків працівників лікарні. Свідок зазначив, що тільки у разі, якщо водій відмовляється від проходження тесту на газоаналізаторі, працівники поліції мають право скласти протокол за відмову від проходження від огляду на стан сп`яніння, клінічного огляду на стан сп`яніння для притягнення водія за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння недостатньо.

Крім того, органом поліції було додатково направлено до суду диск з відеозаписом факту вчинення правопорушення гр. ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників провадження, суддя встановив таке.

Пунктом 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, у вигляді накладення штрафу в розмірі дев`яти розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Суддя зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.02.2021 серії БР № 064948 не зазначена частина статті 122-2 КУпАП, якою передбачена відповідальність за вчинене правопорушення. Разом з тим, суть викладеного адміністративного правопорушення та опис установлених обставин фактично відповідають частині першій цієї статті.

Зважаючи на той факт, що захисником гр. ОСОБА_1 адвокатом Мурашко О.А. не заперечувався факт вчинення правопорушення, суть якого викладена у протоколі 13.02.2021 серії БР № 064948, суддя приходить до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 064948 від 13 лютого 2021 року; відеозаписом вчиненого адміністративного правопорушення. Помилкове незазначення працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення конкретної частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, не має суттєвого значення з огляду на визнання вини захисником, який представляв інтереси гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки останній як водій транспортного засобу не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення від 13.02.2021 серії БР № 064947, який складено відносно гр. ОСОБА_1 за порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, суддя встановив таке.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративні правопорушення, а саме:

- за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

- за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

- за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення від 13.02.2021 серії № БР № 064947, що розглядався та оцінювався у цій справі, складений саме за вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що полягало у його відмові від проходження тесту на стан сп`яніння.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення (інкримінованого особі у даній справі), передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 N 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція № 1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (надалі Інструкція № 1395).

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП (у редакції, чинній станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суддя повторює, що протокол про адміністративне правопорушення від 13.02.2021 серії № БР № 064947 у даній справі складений саме за вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягало у відмові особи від проходження тесту на стан сп`яніння.

У той же час, відеозаписами, наданими на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, та відтвореними у судовому засіданні, не підтверджується факт відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що виключає можливість зробити беззаперечний висновок про наявність вини у діях особи, відносно якої складено протокол, та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме у вигляді відмови особи відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених у судових засіданнях відеозаписів, що надані органом поліції, вбачається, що гр. ОСОБА_1 було зупинено під час керування транспортним засобом. З відеозаписів беззаперечно вбачається. що гр. ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не заперечував й його захисник у судовому засіданні. На пропозицію пройти огляд водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, гр. ОСОБА_1 відмовився, але погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Відеозаписом наданим додатково органом поліції також не підтверджено факт відмови особи від проходження медичного огляду. Навпаки, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису прослідковується, що гр. ОСОБА_1 надав згоду на огляд. Про таке свідчать його слова: «ти будеш освідчувати?» (запитання до медпрацівника) та «ладно, давай, освідчуй».

Матеріали справи містять також документ під назвою «Медичний огляд на встановлення стану сп`яніння № 10», згідно якого особа, що оглядалась, перебувала у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, що визначено клінічно.

Згідно п. 4, 9, 12, 13, 15, 16, 18 , 19 р. ІІІ Інструкції № 1452/735 метою медичного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акту медичного огляду. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання "Норма". Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Отже, наявний у справі доказ під назвою «Медичний огляд на встановлення стану сп`яніння № 10» у справі свідчить про перебування оглянутої особи у стані алкогольного сп`яніння, але не може бути доказом відмови особи від проходження «тесту на стан сп`яніння», як зазначено у протоколі.

Доказів пропонування особі, та відповідно, доказів відмови особи у медичному закладі від «проходження тесту» (як зазначено у протоколі), від відібрання зразків (сечі, слини, крові тощо) з метою лабораторної діагностики стану перебування особи у стані сп`яніння, матеріали справи не містять.

Крім того, суддя звертає увагу, що проведений медичний огляд на встановлення стану сп`яніння зафіксовано медичним правником за довільною формою, а не за формою, встановленою законодавством. Так, документ «Медичний огляд на встановлення стану сп`яніння» (а.с. 7) за змістом та формою не відповідає Додатку 3 (Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерство охорони здоров`я України, Міністерство внутрішніх справ України, від 09.11.2015 № 1452/735. Тобто такий доказ не є належним доказом у розумінні закону.

Письмові пояснення свідків суддя не бере до уваги, оскільки з письмових пояснень осіб, що зазначені свідками у протоколі про адміністративне правопорушення, також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження саме тесту на стан сп`яніння, факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я письмовими поясненнями не підтверджується.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

З урахуванням наведених обставин слід дійти висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження факту відмови особи від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння .

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Суддя наголошує, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення, на чому наголошував ЄСПЛ у своїй сталій практиці, так само як й переймати на себе функцію сторони обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суддя зазначає, що невірне (помилкове) викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, опису установлених обставин справи, слід тлумачити на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 454 грн 00 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись положеннями КУпАП, наведеними по тексту постанови, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 153,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн 00 коп.

Реквізити сплати штрафу: отримувач коштів ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300. «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 064948 від 13.02.2021.

Реквізити сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 13.05.2021.

Суддя В.П. Козир