Справа №467/211/21
Провадження № 33/812/174/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Сорочана В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову, яку ухвалив Арбузинський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Явіци Ірини Василівни у приміщенні цього суду 08 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює вчителем в Іванівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, зареєстрована і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116695 від 21 лютого 2021 р., який надійшов до Арбузинського районного суду Миколаївської області, 21 лютого 2021 року о 01 год. 03 хв. біля будинку №26 по проспекту Незалежності в м. Южуноукраїнську ОСОБА_1 керувала автомобілем «Шевролет Авео», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, незв`язна мова, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в лікарні м. Южноукраїнська ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, не визнала та пояснила, що того дня вона, її сестра ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_3 гостювали у її батька в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Близько першої години ночі вони їхали додому на належному їй автомобілі марки Шевроле, за кермом якого знаходилась її сестра ОСОБА_2 Поблизу базару в м. Южноукраїнську їх автомобіль зупинили поліцейські і почали вимагати документи. Тоді вона передала їм свої документи, як то, посвідчення водія та технічний паспорт в електронному вигляді у додатку «Дія». Поліцейські сказали, що вона вживала спиртне, однак, вона заперечувала це, але вони нічого не хотіли слухати. При цьому, її чоловік дійсно перебував в стані сп`яніння і сперечався із поліцейськими. Поліцейські тримали їх хвилин сорок, протокол складали без неї, підписати його не дали і з його змістом не ознайомили. Проте, вона сфотографувала його того ж дня. При цьому, поліцейські їй нічого не роз`яснювали і пояснення надати не пропонували. Крім цього, зазначила, що алкогольні напої ні того дня, ні напередодні не виживала, а за кермом автівки знаходилась її сестра, так як вона вночі не керує автомобілем через незадовільний зір.

Постановою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2021 р. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з неї в дохід держави 454 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова була винесена необ`єктивно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх обставин, що мають істотне значення по справі. Суд діяв упереджено, зайнявши сторону обвинувачення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 21 лютого 2021 року вона, її сестра та чоловік на належному їй автомобілі «Шевроле Авео» виїхали від її батька, який проживає в м. Южноукраїнську Миколаївської області, в напрямку с. Іванівка. За кермом автомобілю була її сестра, оскільки через поганий зір вона в пізній час намагається не керувати автомобілем, а чоловік до цього вживав алкогольні напої. На пр. Незалежності їх автомобіль зупинили поліцейські і почали вимагати документи. Тоді вона пред`явила документи на авто в електронному вигляді у додатку «Дія». Поліцейські сказали, що вона вживала спиртне, однак, вона заперечувала це, але вони нічого не хотіли слухати та пропонували подути у пристрій, на що вона відмовилася. В порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статей 6, 10 КУпАП працівники поліції не роз`яснили їй зміст правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. Наявні у справі докази - протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та оптичний диск з відеофайлами не підтверджують, що саме вона керувала автомобілем і хто саме перебував за кермом автомобілю. Тому постанова ґрунтується виключно на припущеннях судді.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Сорочана В.О. та ОСОБА_1 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вона як водій транспортного засобу відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила)).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція)

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116695 від 21 лютого 2021 р., 21 лютого 2021 року о 01 год. 03 хв. біля будинку №26 по проспекту Незалежності в м. Южуноукраїнську ОСОБА_1 керувала автомобілем «Шевролет Авео», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, незв`язна мова, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в лікарні м. Южноукраїнська ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків.

Факт достовірності викладених у протоколі відомостей та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наявними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116695 від 21 лютого 2021 р., та їх письмовими поясненнями, що є у матеріалах справи. Протокол підписано свідками без застережень. У протоколі також наявна відмітка про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується відеозаписами, долученими працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано як ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою, так і у медичному закладі м. Южноукраїнськ, пояснювала, що пройде огляд на стан сп`яніння завтра.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористалася, протокол про адміністративне правопорушення не підписала, письмові пояснення по суті порушення не надавала.

За такого апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116695 від 21 лютого 2021 р. стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи, які судом проаналізовані в їх сукупності та взаємозв`язку, відповідно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку.

Таким чином, сукупністю проаналізованих доказів підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються.

Щодо аргументів апеляційної скарги про відсутність у справі доказів того, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а також посилань на те, що автомобілем керувала інша особа - ОСОБА_2 .

Такім аргументам суд першої інстанції у постанові надав належну оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Так, зазначені аргументи спростовуються наступними доказами.

Поведінка ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу 21 лютого 2021 року, яка поводилася як водій транспортного засобу, не заперечуючи цю обставину, надала працівникам поліції свідоцтво на автомобіль, про що пояснювала суду, свідчать про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116695 від 21 лютого 2021 р. саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом - автомобілем «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1 . Про таке свідчить також те, що при роз`ясненні поліцейським у присутності свідків обов`язку щодо проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , як видно із відеозапису, долученого поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення, не заперечувала, що саме вона керувала автомобілем. Відсутні такі заперечення і в протоколі про адміністративне правопорушення.

У направлених до суду на розгляд матеріалах також наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 322588 від 21 лютого 2021 року, відповідно до якої в той же день і час ОСОБА_1 саме як особу, яка керувала автомобілем «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1 , було притягнуто до відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 122 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з тим, що суд першої інстанції критично оцінив та не взяв до уваги пояснення опитаної в якості свідка ОСОБА_2 про те, що це саме вона, а не її сестра ОСОБА_1 , керували автомобілем 21 лютого 2021 року, оскільки ці свідчення суперечать іншим наявним у справі доказам, зокрема, відеозаписами, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, якими також не зафіксована присутність ОСОБА_2 21 лютого 2021 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116695.

Не заслуговують на увагу як такі, що суперечать закону, доводи апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили їй склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, зокрема, наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3 Правил).

Обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння визначений у пункті 2.5 Правил.

Тому ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху зобов`язана знати вказані вимоги закону та наслідки недотримання таких вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про упередженість та необ`єктивність судді під час розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд їх відхиляє як безпідставні, такі, що не підтверджені матеріалами справи та змістом постанови суду першої інстанції. Так, судом першої інстанції дотримано вимоги статей 245, 252, 280 КУпАП, оскільки при ухваленні оскаржуваної постанови судом повно та об`єктивно з`ясовані обставини справи, дотримано правила дослідження доказів, зокрема, досліджені докази як надані органами поліції, так і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, кожному з них окремо та сукупності доказів судом дана відповідна оцінка.

За такого викладені в апеляційній скарзі обставини не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, і не є підставою для його скасування.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна