Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
26.04.2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого-судді Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

за участю прокурора: Карась Ю.В.

правопорушника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 1726 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», вчинив несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_1 починаючи з 2015 року по час подачі декларацій являвся депутатом Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Так, ОСОБА_1 будучи, у т. ч. станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2019 року суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», а саме: особою, зазначеною у підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону - (депутат сільської ради), у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2019 до 01.04.2019 року в порушення вимог частини першої статті 45 Закону, не своєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме о 22.29 год. 23.04.2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Прокурор наголошував на тому, що правопорушник вчинив корупційне правопорушення передбачене частиною 1 ст. 1726 КУпАП та підлягає відповідальності з призначенням адміністративного стягнення.

Правопорушник в судовому засіданні винним себе, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, визнав повністю та наголошував на тому, що в електронній системі були збої в зв`язку з чим він не зміг вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ч. 1 ст. 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В ст. 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 1726 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування .

Об`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення дотримання фінансового контролю.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП правопорушення, щодо нашої ситуації, є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу, у вигляді бездіяльності.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП є: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови (пп. б) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»).

Згідно із положенням ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Поняття ст. 1 Закону України «Про поліцію» Національна поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції відповідно до ст. 2 Закону України «Про поліцію» є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої

Ст. 3 Закону України «Про поліцію» наголошує на тому, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1 та 2 ст. 254 КУпАП визначено, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені особи органів поліції уповноваженні складати протоколи за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

Зміст протоколу визначається у ст. 256 КУпАП України.

Аналізуючи вищезазначені норми матеріального та процесуального права, приходжу до наступного висновку, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП вчиняється виключно умисно, тобто особа усвідомлює характер вчинюваних нею протиправних дій або бездіяльності.

Ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд на виконання положень зазначеної статті всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив всі матеріали адміністративної справи, щодо правопорушника.

З витягу єдиного державного реєстру декларацій вбачається, що порушник подав декларацію за 2018 рік 23.04.2019 року.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим суд відмічає, що доказ повинен бути відносним та допустимим. Відносний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. Допустимим доказом є доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами.

Тобто в розрізі поняття ст. 251 КУпАП суд констатує, що докази по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 є припустимими, оскільки зібрані в межах та у спосіб визначений Законом і тому вони можуть бути використані, як належні та допустимі та такі, що переконливо вказують на вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

З огляду на викладене та з урахуванням наведених норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування в розумінні п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (депутатом сільської ради), в порушення ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до якої особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, своєчасно не подав декларацій особи, уповноваженої на виконання місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП, а тому підлягає відповідальності за зазначеною статтею з накладенням адміністративного стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Крім того, відповідно до ст. 40 1 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

В ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на час ухвалення судового рішення 454 грн.

Зазначена сума судового збору, крім штрафу підлягає стягненню з порушника.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про запобігання корупції», Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ст. ст. 1, 7, 9, 10, 172 6, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн.

Копію постанови негайно вручити прокурору та правопорушнику.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення за адміністративне корупційне правопорушення у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, державному чи виборному органу, власнику юридичної особи або уповноваженому ним органу для вирішення питання про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, усунення її згідно із законодавством від виконання функцій держави, якщо інше не передбачено законом, а також усунення причин та умов, що сприяли вчиненню цього правопорушення.

Суддя: