КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Навродського О.В., розглянула апеляційну скаргу захисника Навродського О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2020 року о00 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. М.Максимовича, 28-Б, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник Навродський О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року, провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; в матеріалах справи відсутні докази винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №003123 складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, не вказавши на частину ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Навродського О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Навродського О.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду докази у справі про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст.ст. 245, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції формально послався на те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №003123 від 19 вересня 2020 року за ст. 130 КУпАП, залишивши поза увагою, що у протоколі не вказано частину норми закону.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається частина статті, за якою особа притягується до відповідальності. Як убачається зі змісту протоколу серії ДПР18 № 003123 від 19.09.2020 щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, уповноваженою особою, яка склала протокол про адмінінстартивне правопорушення, не вказано частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності.

Тобто, протокол від 19.09.2020 року серії ДПР18 № 003123 щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП не дотримався всебічного, повного об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом, формально дослідив докази, що призвело до ухвалення у справі незаконного рішення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевказаного постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Навродського Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/1005/2021 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Єсауленко М.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.