ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/964/21

06 травня 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого охоронцем ТОВ «Секюрайті», раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 046965 від 05.05.2021, складеного ст. ДОП Надвірнянського РВП ГУНП Загайкевичем А.А. вбачається, що 22.04.2021 близько 10.00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє (економічне) насильство в сім`ї, яке виражалось в обмеженні доступу до житла шляхом заміни серцевини замка вхідних дверей до їхнього житла.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що йому належить на праві власності житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в якому він проживає. ОСОБА_2 є його дружиною, з якою він спільно проживав в його житловому будинку до 04.02.2021. Також з ними проживала їх спільна дочка ОСОБА_3 .

З 04.02.2021 його дружина ОСОБА_2 разом з їхньою дочкою ОСОБА_3 покинули його житловий будинок та направились с. Підмихайлівці, де проживають по теперішній час. З того часу по теперішній час ОСОБА_2 двічі приїжджала до його будинку з невідомих йому причин. При спілкуванні з ОСОБА_2 вона повідомила, що приїздила з метою забрати свої особисті речі. Під час одного з візитів ОСОБА_2 , користуючись його відсутністю, прийшла до його будинку і без його відома забрала речі, які їй не належать (телевізор, праску, пилосос, тощо). В зв`язку із цим він змушений був поміняти серцевину замка вхідних дверей, щоб унеможливити вільне користування будинком ОСОБА_2 .

Зазначає, що він не вчиняв жодного економічного насильства по відношенню до ОСОБА_2 . Житловий будинок, в якому він проживає, є його власністю, тому він, з метою збереження свого майна, поміняв серцевину замка вхідних дверей, щоб ОСОБА_2 не могла без його дозволу користуватись його будинком та забирати його речі.

Також вказав, що 22.04.2021 між ним та ОСОБА_2 конфліктів не було та він не ображав її нецензурними словами, оскільки в цей день він перебував на роботі. Просить провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вище вказаним вимогам закону.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 046965 від 05.05.2021, вбачається, що 22.04.2021 близько 10.00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє (економічне) насильство в сім`ї, яке виражалось в обмеженні доступу до житла шляхом заміни серцевини замка вхідних дверей до їхнього житла (а.с. 1).

Однак в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі містяться розбіжності щодо часу вчинення правопорушення. Зокрема в протоколі зазначено час вчинення правопорушення 10:00 год. Однак в довідці за результатами розгляду звернення, протоколі про прийняття заяви та письмових поясненнях ОСОБА_2 вказано час вчинення правопорушення 11:00 год. В рапорті від 22.04.2021 взказано час вчинення правопорушення 11:44 год.

Також відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

До протоколу долучено довідку за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 , рапорт від 22.04.2021, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки ст. ДОП Надвірнянського РВП ГУНП Загайкевича А. від 05.05.2021 за результатами розгляду за зверненням ОСОБА_2 , в Надвірнянський РВП ГУНП в Івано-Франківській області 22.04.2021 надійшло звернення від ОСОБА_2 , в якому просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який не допускає заявницю до будинку, де вони спільно проживають. Дана подія зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області під № 2803 від 22.04.2021.

В ході проведення перевірки було встановлено, що 22.04.2021 близько 11.00 год. заявниця прийшла до будинку, що в АДРЕСА_1 , де вона спільно проживає із своїм чоловіком ОСОБА_1 , з метою забрати свої особисті речі, однак ОСОБА_2 помітила, що серцевина замка вхідних дверей до будинку поміняна та ключ, який був у заявниці від вхідних дверей даного будинку, не підходить в зв`язку із чим заявниця обмежена в користуванні помешканням.

Опитаний з приводу даного факту гр. ОСОБА_1 пояснив, що з 04.02.2021 його дружина ОСОБА_2 спільно із їхньою спільною дочкою ОСОБА_3 покинули будинок, де вони спільно проживали, та направились в с. Підмихайлівці, де проживають по теперішній час. В проміжку часу з 04.02.2021 по 22.04.2021 ОСОБА_2 двічі приїжджала до будинку в с. Пасічна з метою забрати свої особисті речі. Так під час одного з візитів зі слів ОСОБА_1 його дружина забрала речі, які на його думку не належать останній. В зв`язку із цим ОСОБА_1 змушений був поміняти серцевину замка вхідних дверей, щоб унеможливити вільне користування будинком ОСОБА_2 .

Перевірку за зверненням ОСОБА_2 від 22.04.2021 завершити. На ОСОБА_1 скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 2).

Згідно рапорта помічника чергового Надвірнянського РВП ГУНП Поліник І.Ю. від 22.04.2021 вбачається, що 22.04.2021 о 11:46 надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_2 про те, що колишній чоловік ОСОБА_1 поміняв замов в дверях, не впускає заявницю та дочку в будинок. Виїздом на місце події в АДРЕСА_1 було встановлено, що в заявниці виник конфлікт із її чоловіком ОСОБА_1 , який ображає заявницю нецензурними словами, погрожував фізичною розправою на словах, поміняв замок у вхідних дверях будинку. При приїзді на місце події громадянина ОСОБА_1 не було дома по місцю свого проживання. Дата скоєння правопорушення: 22.04.2021 о 11:44:00 (а.с. 4).

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.04.2021 ОСОБА_2 зазначила, що 22.04.2021 близько 11.00 год. в АДРЕСА_1 вона, приїхавши з роботи до свого житлового будинку щоб забрати свої речі, та помітила, що її чоловік ОСОБА_1 поміняв замок на вхідних дверях, через що в них постійні конфлікти (а.с. 5).

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що вона проживала в АДРЕСА_1 на протязі тривалого часу зі своїм чоловіком ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3

22.04.2021 року близько 11.00 год. вона прийшла до будинку, що в АДРЕСА_2 , щоб забрати свої речі, так як планує влаштуватись на роботу, та помітила, що серцевина замка вхідних дверей до будинку поміняна та ключ, який був у неї від вхідних дверей.

Зазначила, що вони з чоловіком ОСОБА_1 перебувають у стані розлучення, оскільки ОСОБА_1 на протязі тривалого часу вчиняє конфлікти, ображає її нецензурними словами, погрожує фізичною розправою на словах, виганяє її та їхню дочку з будинку, поміняв замок у вхідних дверях будинку. В даний момент ОСОБА_2 знаходиться на роботі (а.с. 6).

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що проживає в АДРЕСА_1 . До 04.02.2021 він проживав у даному будинку разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 .

В лютому 2021 року його дружина ОСОБА_2 разом з їхньою дочкою ОСОБА_3 покинули його житловий будинок та направились проживати в с. Підмихайлівці, де проживають по теперішній час. З лютого місяця по теперішній час його дружина ОСОБА_2 двічі приїжджала до його будинку з невідомих йому причин. При спілкуванні з ОСОБА_2 вона повідомила, що приїздила з метою забрати свої особисті речі.

22.04.2021 він поміняв серцевину замка вхідних дверей, оскільки ОСОБА_4 , не повідомляючи його, в період його відсутності приходить до його будинку, та без його згоди забрала речі. Після цього він змушений був поміняти серцевину замка вхідних дверей з метою де попущення ОСОБА_2 до його будинку. Серед речей, які забрала ОСОБА_2 , телевізор, пилосос, праску.

Також зазначає, що 22.04.2021 він в сторону ОСОБА_2 не висловлювався нецензурними словами та не погрожував фізичною розправою (а.с. 7).

Допитаний безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив покази, надані ним працівнику поліції.

Дослідивши зазначені докази суддя приходить до висновку, що обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Крім того в протоколі та в матеріалах справи містяться розбіжності в часі вчинення правопорушення.

Довідка працівника поліції за результатами розгляду звернення також не може бути визнана належним доказом по даній справі, оскільки відображає лише висновок посадової особи органу поліції за результатами проведеної перевірки. При цьому сам працівник поліції не був очевидцем події, тому його висновки не містять доказових даних.

Фактично висновки посадової особи органу поліції про вчинення домашнього насильства ґрунтуються на даних рапорта працівника поліції, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмових поясненнях ОСОБА_2 .

Поняття домашнє насильство визначено в ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно якого домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З наведеного вбачається, що економічне насильство настає у випадку умисного позбавлення житла.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Однак вказаними матеріалами не доведено вчинення ОСОБА_1 дій щодо умисного позбавлення житла ОСОБА_2 .

Так, згідно пояснень ОСОБА_2 вбачається, що в нього не було жодного умислу на позбавлення ОСОБА_2 житла. Вони з дружиною ОСОБА_2 спільно не проживають, ОСОБА_2 проживає по іншій адресі. Житловий будинок є власністю ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 без його відома та погодження забирає з будинку речі. Тому він як власник поміняв замок з метою недопущення можливості ОСОБА_2 користувати його будинком без його відома.

Згідно норм Цивільного кодексу України власник майна має право користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Тому ОСОБА_1 як власник майна мав право поміняти замки з метою захисту свого майна.

При цьому матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 має право на вказане житло та на речі, які знаходяться в ньому, та які вона мала намір забрати. Тому дії ОСОБА_1 не можливо однозначно кваліфікувати як умисне позбавлення житла ОСОБА_2 , та відповідно як вчинення економічного насильства по відношенню до ОСОБА_2 .

Окрім цього в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи внаслідок дій ОСОБА_1 була завдана або могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , що є обов`язковим для кваліфікації дій особи за диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Аналіз норм КУпАП дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд лише перевіряє, чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення, чи ні.

Наявними матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Усупереч приписів вказаної норми КУпАП складений відносно ОСОБА_1 протокол не підтверджений достатніми фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , дані справи є сумнівними.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, суд вважає, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення домашнього насильства, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.