Справа №461/9380/19
Провадження №3/461/1345/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Пелех О.А., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Іванова О.В. (в режимі відеоконференції), представника Галицької митниці Держмитслужби України Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, тимчасово не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 04.02.2011 р., орган, що видав 3501

за ч.6 ст.470 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2019 року, близько 20 години 49 хвилини, в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , в якому в якості пасажира переміщувалася ОСОБА_1 , яка слідувала з України до Республіки Польща.

За даними ЄАІС встановлено, що ОСОБА_1 08.09.2015 р. о 14:23:54 через митний пост «Нові Ярилович» Чернігівської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки «LADA 111», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України.

Станом на 28.10.2019 року, транспортний засіб марки «LADA 111», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 за межі митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 03.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «LADA 111», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 10.02.2021 року постанову Галицького районного суду м. Львова від 03.12.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України скасовано, матеріали справи повернуто Галицькій митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки та належного оформлення.

18.03.2021 року справа надійшла до Галицького районного суду м.Львова після до оформлення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Зубачик Н.Б.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України. Окрім того, представник зазначив, що дійсно 08.09.2015 року ОСОБА_1 перетинала кордон, але перебувала у транспортному засобі LADA 111, реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , в якості пасажира.

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке їй інкриміноване, просив суд застосувати до останньої стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та представника Галицької митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

У відповідності до ст.95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Судом встановлено, що згідно наявних в митного органу даних, 08.09.2015 року, через митний пост «Нові Ярилович» Чернігівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «LADA 111», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 . Транспортний засіб ввезено без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України. Станом на 28.10.2019 року транспортний засіб марки «LADA 111», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про порушення митних правил був складений лише на підставі відомостей взятих із баз даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, а саме щодо ввезення 08.09.2015 року автомобіля марки «LADA 111», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , на митну територію України в режимі «транзит» та відсутності інформації про вивезення ним за її межі вищевказаного автомобіля станом на 28.10.2019 року.

Згідно баз даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби даний транспортний засіб ввезено ОСОБА_1 .

Однак, з письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих митному органу вбачається, що остання заперечує факт ввезеним нею автомобіля.

Інших доказів, на основі яких можна встановити чи перевірити вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, у матеріалах справи немає. В матеріалах справи відсутні копії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним, реєстраційні документи на транспортний засіб.

Окрім того, слід зазначити, що постановою Львівського апеляційного суду від 10.02.2021 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повернуто до митного органу у зв`язку з неповнотою з`ясування всіх обставин справи, яка перешкоджає всебічному та об`єктивному розгляду справи, зокрема не з`ясовано чи дійсно саме ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб, та які докази це підтверджують.

Однак, після повернення справи до Галицького районного суду м.Львова, після належного до оформлення, Галицькою митницею Держмитслужби не долучено копії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним, реєстраційні документи на транспортний засіб.

Таким чином, у матеріалах справи відсутнє посилання на будь-який інший доказ, окрім даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби від 17.11.2005 №1118 встановлено порядок митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України.

Згідно з пунктом 3 розділу 1 Правил № 1118, транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Відповідно до п.7 розділу 1 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

У абзаці 4 п. 9 цих Правил зазначено, що не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави вважати, що усне декларування ТЗ здійснюється лише у разі ввезення громадянином-резидентом, з метою транзиту на митну територію України ТЗ, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, належного йому ТЗ, зареєстрованого постійно в цьому органі. В усіх інших випадках митне декларування ТЗ здійснюється у письмовій формі з поданням митному органу оригіналів згаданих вище документів для огляду та їх копій, які після митного оформлення залишаються в справах митного органу.

Крім цього, п. 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451 визначено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється, зокрема, шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України.

Таким чином, слід зробити висновок, що при ввезенні громадянами на митну територію України транспортних засобів в режимі транзит, такий громадянин зобов`язаний надати, а працівник митного органу зобов`язаний вимагати надання оригіналів та копій документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних документів на транспортний засіб.

В ході розгляду справи, митницею належних документів щодо наявності у ОСОБА_1 права власності або користування на транспортний засіб марки «LADA 111», реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 суду не надано.

Тож, у даній справі належних доказів того, що ОСОБА_1 є власником чи має право користування даним транспортним засобом у процесі розгляду справи про порушення митних правил в суді не здобуто.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 470 МК України митним органом не доведена.

Суд вважає, що докази, які надані митницею на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, не є достатніми, оскільки зміст наданих митним органом документів не містить переконливих даних щодо факту ввезення вказаного автомобіля саме ОСОБА_1 . Наданий доказ (інформаційна довідка з бази даних) сам по собі, за умови заперечення факту ввезення транспортного засобу особою та за відсутності будь-яких інших належних та допустимих доказів з цього приводу, не встановлює її вини. Більше того, як встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_1 з приводу цього факту зверталася до правоохоронних органів.

Згідно ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Враховуючи наведене, а також принцип презумпції невинуватості, суд вважає, що обов`язок доказування обставин, викладених у протоколі покладається саме на митний орган. У той же час, докази долучені митним органом на підтвердження вини ОСОБА_1 не доводять факту вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що належних, допустимих та достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч.6 ст. 470 МК України під час розгляду справи не здобуто.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Керуючись ст.ст.458,459,461,470,486,527,528 МК України, ст. 283 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.