ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2021 Справа №607/3936/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , командира третьої гармати першого артилерійського взводу п`ятої артилерійської батареї другого артилерійського дивізіону,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2021 року близько 15.30 год. патрулем Тернопільського ЗВ ВСП був виявлений старший солдат ОСОБА_1 , який з 29 серпня 2018 року у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом, займаючи посаду командира третьої гармати першого артилерійського взводу п`ятої артилерійської батареї другого артилерійського дивізіону, та знаходився на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ІНФОРМАЦІЯ_1 (Тест на алкоголь № 95 від 19 лютого 2021 року).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя бере до уваги те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, про що свідчать відповідні відмітки у цьому протоколі, де ним також зазначено про те, що він визнає вину.

З дати надходження справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до суду, - з 04 березня 2021 року, судом неодноразово вживалися заходи для забезпечення явки останнього в судові засідання.

Так, судом скеровувалися повідомлення про дату та час слухання справи, за вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення адресами, на 19 березня, 02 та 16 квітня 2021 року.

Поштове повідомлення про дату та час слухання справи на 16 квітня 2021 року, що скеровувалося ОСОБА_1 за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою, повернуто до суду, як вручене.

Інформація про дату та час слухання справи публікувалася на сайті суду.

Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст. 268 КУпАП.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена та підтверджується: даними, зафіксованими у протоколі №17 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 19 лютого 2021 року; тестуванням на алкоголь щодо ОСОБА_1 , результат 2,35 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19 лютого 2021 року; рапортом лейтенанта Луцків Р.Р. від 19 лютого 2021 року; рапортом сержанта Білик О.М. від 18 лютого 2021 року; доповідними записками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 19 лютого 2021 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №95 від 12 травня 2020 року; копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу щодо ОСОБА_1 від 29 серпня 2018 року.

Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII був затверджений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», який набрав чинності з дня його опублікування у газеті «Голос України» від 18 березня 2014 року № 49. Таким чином, з 18 березня 2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» №1952-VII від 16 березня 2017 року (набрав чинності 16 квітня 2017 року) внесено зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.

Таким чином встановлено, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту та інтересам служби, діючи умисно, ОСОБА_1 перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративніправопорушення - поява військовослужбовця, військовозобов`язаного на території військової частини в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. При накладенні адміністративного стягнення, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

П. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З огляду на вказане, суддя приходить до переконання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.3 ст. 172-20,ст.ст.251,252,280,283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченогостаттею 32або32-1КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбаченихчастиною п`ятою статті 7тачастиною першою статті 287КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний