Єдиний унікальний номер
судової справи 489/264/21
Провадження № 23-з/812/51/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Тищук Н.О.,

із секретарем - Пасечнюком І.П.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бондаренко Тетяни Знаменівни,

у с т а н о в и в :

26 квітня 2021 року автоматизованою системою розподілу судової справи між суддями, матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2021 року було передано на розгляд судді Бондаренко Т.З.

6 травня 2021 року Миколаївський апеляційний суд у складі судді Бондаренко Т.З. своєю постановою поновив ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Справу призначено до розгляду на 10 годину 14 травня 2021 року.

13 травня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді.

На обґрунтування заяви зазначав, що суд безпідставно поновив ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає достатнім та таким, що забезпечує право особи на суд, триденний строк для подання апеляційної скарги. Крім цього зазначає, що суд у своїй постанові про поновлення строку на апеляційне оскарження неточно відобразив та перекрутив його доводи. Вважає ці обставини такими, що викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді та вказують на заінтересованість у результаті розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заявника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права. Найбільш близькою галуззю права є кримінально-процесуальне, а саме - стаття 75 КПК України. Отже саме нею слід керуватись при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді.

За змістом цієї норми суддя не може брати участь у провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому, учасники справи не повинні, з метою затягування часу розгляду справи (спровокованої тяганини), або уникнення цивільної чи адміністративної відповідальності, зловживати процесуальними правами, зокрема, системно заявляти клопотання по справі та відводи.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 не був присутнім у судовому засіданні при винесенні Ленінським районним судом м. Миколаєва 30 березня 2021 року постанови про закриття провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

19 квітня 2021 року ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на вказану постанову, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Підставою поновлення строку зазначено отримання копії постанови 7 квітня 2021 року. В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення ОСОБА_2 копії постанови 9 квітня 2021 року.

Зазначені вище обставини, правила частини 2 статті 294 КУпАП та усталена практика ЄСПЛ щодо гарантій справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду, стали підставою для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2021 року.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій просив розглянути заяву про відвід судді без його участі. Проти задоволення заяви заперечував.

Отже, зазначені ОСОБА_1 обставини не можуть вважатись такими, що викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді та вказують на заінтересованість у результаті розгляду справи, а тому не можуть бути достатньою підставою для задоволення відводу за змістом статті 75 КПК.

За такого, заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 8 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 відмовити в задоволенні заяви про відвід судді Бондаренко Тетяни Знаменівни у справі за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2021 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук