Справа № 643/3185/21
Провадження № 3/643/1422/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2021 року о 11 год. 20 хв. у м. Харкові водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку 160 по пр. Тракторобудівників, не надав переваги в русі трамваю № 426, який рухався по пр. Тракторобудівників, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби пошкодження із матеріальними збитками.

Своїми діямиОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Справу просив закрити та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснював, що його автомобіль занесло внаслідок того, що дорога не була посипана піском чи іншою сумішшю з метою усунення ожеледиці.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, дійшов наступного.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 10.2. Правил дорожнього руху передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024527 від14.02.2021, схемою від 14.02.2021, поясненнями учасників ДТП.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху, передбачено, що дорожня обстановка, це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Дорожні умови, це сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

Безпечна швидкість, це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Таким чином, дорожні умови є складовою частиною поняття «дорожня обстановка» і повинні обов`язково враховуватися при виборі безпечної швидкості.

За таких обставин, судом критично оцінюються показання водія ОСОБА_1 , оскільки саме на водія, як особу яка керує транспортним засобом, покладений обов`язок щодо врахування дорожньої обстановки для того, щоб такий рух був безпечним для інших учасників дорожнього руху. Виїзд ОСОБА_1 на автомобілі на дорогу під час поганих погодних умов та ожеледиці свідчить про те, що ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку та можливих наслідків під час керування авто, внаслідок чого на слизькому відрізку дороги автомобіль під його керуванням здійснив зіткнення з трамваєм № НОМЕР_2 .

Суд враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Наявність погіршеного стану дорожнього покриття - ожеледиці, не звільняє водія ОСОБА_1 від обов`язку дотримання вимог п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР України та не спростовує його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Рівненського апеляційного суду від 07.04.2021 у справі № 567/1370/20, Одеського апеляційного суду від 09.04.2021 у справі № 947/235/21, постановах Київського апеляційного суду від 19.04.2021 у справі № 753/22099/20, від 06.04.2021 у справі № 369/16072/20.

Позицію ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки вимоги п. 2.3 «б» ПДР України регламентують необхідність з боку водія стеження за дорожньою обстановкою та реагувати на її зміну, у тому числі враховувати стан дорожнього покриття під час руху. Проте ОСОБА_1 дорожню обстановку та стан дорожнього покриття, ускладнений ожеледицею, не було враховано, у зв`язку з чим він не уникнув зіткнення з трамваєм.

При цьому, суд зазначає, що ожеледиця взимку в м. Харкові явище цілком передбачуване зважаючи на кліматичні умови.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надано не було.

Враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

При визначенні адміністративного стягнення судом враховано, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021 посилено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, який набрав чинності 17.03.2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, що кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення.

Виходячи із зазначеного, особи які до 17.03.2021 вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягають відповідальності за нормами даної статті, яка діяла на час вчинення правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 024527 ОСОБА_1 вчинив правопорушення 14.02.2021, а тому підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв у редакції станом на 14.02.2021.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи відсутні відомості, щоОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 124, 251, 283-285 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути зОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко