ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2021 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н.,

розглянувши адміністративний матеріал №637/414/21 (637/222/)21), який надійшов з ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ВП Куп`янськ Вузлова монтером, інд. код невідомий, мешкаючого: АДРЕСА_1

у скоєнні адмініс тративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Роз`яснені права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.63 Конституції України,-

ВСТАНОВИВ :

Стислий зміст правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2021 року вбачається, що 26 квітня 2021 року, біля 15.50 години, ОСОБА_1 , біля будівлі №10 по вул. Залізничній в с. Борівське Шевченківського району Харківської області на станції «Гроза», висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дії в яких його звинувачують не мали на меті порушення громадського порядку та спокою громадян. Подія відбувалась біля будівлі, яка є робочою територією, на якої можуть бути присутніми тільки працівники станції. ОСОБА_2 , працює разом ним в бригаді. Останнім часом в бригаді має місце порушення інструкції з техніки безпеки, про що він неодноразово зауважував керівництво. 28 квітня 2021 року , через це ним була викликана поліція, яка в свою чергу прийняла заяву про нібито ображання ОСОБА_2 нецензурною лайкою. Пояснив, що в процесі розмови 26 квітня 2021 року , він міг відповісти на образу та висловлюватися образливо в бік ОСОБА_2 . Вважає ,що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 173 Кодексу України про адмінісртаивне правопорушення та прохав провадження у справі закрити.

В судовому засіданні допитаний ОСОБА_2 пояснив,що дійсно останнім часом ОСОБА_3 , не задоволений інструктажем щодо техніки безпеки на робочому місці,через це виникають суперечки , у тому числі і образлива поведінка , така як висловлювання ненормативної лексики. Колектив бригади написав заяви про те , що вони не бажають працювати з ОСОБА_1 . Через це , останній образливо себе поводить , агресивно налаштований. 26 квітня 2021 року , біля 15.50 години , перебуваючи на території станції «Гроза»,біля робочого приміщення, ОСОБА_1 спочатку образливо висловлювався , відносно нього, а потім став висловлювався нецензурною лайкою. В той день працівників поліції не викликали , мали бажання все вирішити мирним шляхом. 28 квітня 2021 року після інструктажу, з яким ОСОБА_1 не був згоден, він викликав працівників поліції і про цей факт було повідомлено працівників поліції , які склали відносно нього протокол.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив ,що був свідком того як ОСОБА_1 висловлювався нецензурно по відношенні ОСОБА_2 . Особисто він запропонував ОСОБА_2 піти і не відповідати на образливе чіпляння,що вони і зробили Зазначив ,що через поведінку ОСОБА_1 в бригаді виникають суперечки. Подія відбулась,біля робочої будівлі станція «Гроза», на при кінці робочого часу, присутніх сторонніх осіб не було.

Суд , вислухавши ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи ,дійшов наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

З дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №156821 від 28 квітня 2021 року вбачається , що гр. ОСОБА_1 біля будівлі №10 по вул. Залізничній в с. Борівське Шевченківського району Харківської області на станції «Гроза», висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно,з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Диспозицією статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено вчинення правопорушником дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції цієї норми закону, суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і обов`язковим мотивом - неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення у статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-IV, де зазначено, що громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Решта громадських місць визначається органами місцевої влади. Ці місця мають бути внесені до списку громадських пунктів, а люди проінформовані стосовно них.

З наданих в судовому засіданні пояснень , як самого ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , ОСОБА_4 вбачається ,що дії відбувались на території станції «Гроза» біля робочої будівлі , яка має обмеження щодо відвідування сторонніх осіб.

Відповідно до Постанови, Пленуму Верховного Суду України, від 22 грудня 2006 року, № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

З наданих в судовому засіданні пояснень його учасників вбачається ,що події відбулись через виниклі особисті неприязні відносини в процесі роботи останніх, а не на ґрунті хуліганства, або порушенням громадського порядку.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення не містить допустимих та належних доказів того що ОСОБА_1 , діяв з наміром порушити саме громадський порядок та спокій громадян.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Каге1іп v. Russia»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і стан доказів, доданих до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю .

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Висновки суду.

За вище зазначених обставин, приходжу до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене провадження в справі слід закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, п.1,ч.1 ст.247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

СУДДЯ