Cправа №597/574/21
Провадження №3/597/296/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в особі судді Шевчук В.М.

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши об`єднані матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №4 Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №008635 від 01.04.2021 року ОСОБА_1 01 квітня 2021 року о 20 годині, керуючи в м.Заліщики по вул.С.Бандери Тернопільської області автомобілем марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ОБ №008637 від 01.04.2021 року ОСОБА_1 01 квітня 2021 року о 20 годині, керуючи в м.Заліщики по вул.С.Бандери Тернопільської області автомобілем марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку з м.Тернопіль в сторону в м.Чернівці, не був достатньо уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ, модель 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів та завдання матеріальних збитків, чим порушив п.п.2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , у судовому засіданні своєї вини не визнав, просить закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення, за недоведеністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 поснив, що в період інкримінованих йому дій він за кермом автомобіля не перебував, а ним керувала його дружина, оскільки він в стані алкогольного сп`яніння перебував на задньому пасажирському сидінні. Крім нього пасажиром вказаного автомобіля також був ОСОБА_3 , який сидів на передньому пасажирському сидінні.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 01.04.2021 року близько 20 години рухався вулицею С.Бандери м.Заліщики в напрямку м.Чернівці автомобілем марки ВАЗ, модель 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Перед пішоходним переходом, що біля церкви, змушений був зупинитися, щоб пропустити пішоходів і відчув різкий удар в задню частину автомобіля. Після цього, якийсь час з автомобіля не виходив, так як перебував в шоковому стані. Коли вийшов, побачив з лівого боку від автомобіля, що допустив з ним зіткнення, жінку, а з правого двох чоловіків, однак хто з них перебував за кермом йому не відомо. На даний час він жодних претензій до водія вказаного автомобіля не має, так як збитки йому відшкодовано повністю.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що 01.04.2021 року близько 20 години керувала автомобілем марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в якому в якості пасажирів були її чоловік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Рухалися вони вулицею С.Бандери від верхньої заправки в сторону м.Чернівці. Біля церкви автомобіль червоного кольору, що рухався в попутному з нею напрямку різко загальмував, а вона не встигла відреагувати на даний маневр і допустила зіткнення з ним. Після зупинки автомобіля, з яким вона зіткнулася, з нього ніхто не виходив і вона перелякалася. Тоді чоловік сказав їй заспокоїтися і йти додому, що вона і зробила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 поснив, що 01.04.2021 року був на фермі у ОСОБА_5 , куди також під`їхав ОСОБА_1 з дружиною. Там вони випили по 150 грам віскі і поїхали додому. За кермом автомобіля марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилася ОСОБА_4 , він сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 сів на заднє сидіння. Під час руху він задрімав, а прокинувся від сильного удару. Коли вийшов подивитися що сталося, то водія іншого автомобіля не було. ОСОБА_6 сказав дружині йти додому, а вони розберуться в цій ситуації. Після цього він сів в автомобіль, бо падав дощ і більше з нього не виходив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали об`єднаної справи, включно з доданими на DVD-R дисках відеозаписами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає покарання за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи вищевказану норму закону приходжу до висновку, що направлення водія поліцейським на огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції можливе лише за умови законної зупинки поліцейським транспортного засобу, яким керує особа, щодо якої існують підстави вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На вищевказаному також наголошує Верховний Суд, у своєму рішенні від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №008635 від 01.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 01.04.2021 року о 20 годині, керуючи в м.Заліщики по вул.С.Бандери Тернопільської області автомобілем марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №008637 від 01.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 01.04.2021 року о 20 годині, керуючи в м.Заліщики по вул.С.Бандери Тернопільської області автомобілем марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку з м.Тернопіль в сторону в м.Чернівці, не був достатньо уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ, модель 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів та завдання матеріальних збитків, чим порушив п.п.2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Проте, під час складання вказаних протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським, в порушення вимог ст.ст.251, 255 КУпАП, не зібрано доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозиція статті ст.124 КУпАП передбачає покарання за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із вищевказаного вбачається, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є керування транспортним засобом. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування 01.04.2021 року о 20 годині ОСОБА_1 автомобілем марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто однієї з двох обов`язкових обставин, які є об`єктивною стороною правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції не дотримано.

Підстав сумніватися у правдивості показів особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_1 автомобілем 01.04.2021 року о 20 годині не керував і в ДТП не потрапляв, а автомобілем керувала та допустила ДТП ОСОБА_4 не виникає.

Досліджені в судовому засіданні відеозаписи не відображають жодних обставин, які б вказували на протилежне.

Письмові пояснення свідків, що долучені до матеріалів при розгляді справи до уваги не приймаю, враховуючи те, що вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Вказані особи в судове засідання не з`явилися.

Аналогічної позиції щодо даного питання дотримується Верховний Суд, що підтверджується його рішенням від 27.06.2019 року у справі №560/751/17.

Інших доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

На вищевказаному також наголошує Верховний Суд у своєму рішенні від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом в повній мірі встановлено, що 01.04.2021 року автомобілем марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 керувала ОСОБА_4 та під час цього допустила зіткнення з автомобілем потерпілого ОСОБА_7 , який жодних претензій до водія, що наніс пошкодження його автомобілю немає, оскільки він на даний час повністю відновлений, про що подав письмову розписку від 15.04.2021 року.

Однак, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

У рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу.

Практика ЄСПЛ є джерелом права в Україні, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно з ст.129 ч.3 п.4 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 р. у справі Kobets v. Ukraine (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що обставини відображені у протоколах про адміністративні правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Протоколи складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, тому справу відносно нього за вказаними статтями слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

А, тому, керуючись ст.ст.247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и в:

Об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Шевчук