328/711/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції № 3 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №025735, 22.02.2021 об 11 годині 10 хв. в с. Кутузівка по вул. Центральній-Вишневій в сільському клубі, перебуваючи в алкогольному стані, перебував без вдягненої захисної маски, респіратора або виготовленої самостійно, а також не мав документу, що посвідчує особу, чим порушив вимоги п.п. 1 п. 2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, просив його не карати.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236.

Відповідно п.1 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236, встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 .

Так, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється:

1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Зі змісту даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 перебував без документів, що посвідчують особу в с. Кутузівка по вул. Центральній-Вишневій в сільському клубі, тобто у приміщенні, а не на вулиці.

Вулицею вважається відкрита частина території міста чи населеного пункту (крім приміщень та будівель), на якій перебувають громадяни, рухається транспорт і до якої є вільний доступ у будь-яку пору року та час доби. Також вулицею вважається проїжджа частина дороги, у тому числі автомагістралі, тротуари, площі, проспекти, бульвари, набережні, мости, шляхопроводи, естакади, проїзди, зупинки громадського транспорту, парки, сквери, провулки, завулки, двори, за винятком приватних домоволодінь, уключаючи зелені насадження та елементи благоустрою.

Відомостей про перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Щодо посилань в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 025735 від 22.02.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП на пп.1 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19», вважаю за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно з пп.1 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19» (в редакції станом на 22.02.2021), на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: 1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив саме п.п.1 п.2 Постанови КМУ № 1236, тобто перебував у будівлі сільського клубу без маски.

В той же час, диспозицією частини 2 ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність саме за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

21.11.2020 року набрав чинності Закон України №1000-ІХ від 06.11.2020 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», та яким внесені зміни до ст.ст.221, 222 КУпАП.

Отже, починаючи з 21.11.2020 року справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.44-3 КУпАП розглядаються органами Національної поліції, судами ж розглядаються справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 025735 від 22.02.2021 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП було встановлено, що посадова особа, яка склала зазначений протокол про адміністративне правопорушення, з урахуванням вказаних змін законодавства, дії особи кваліфікувала за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а не за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, при тому, що саме частина друга вказаної статті передбачає адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок,що закривають ніс та рот.

Відомості про перебування ОСОБА_1 на вулиці, а не в приміщенні сільського клубу, без документів, що посвідчують особу, в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих матеріалах відсутні.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: