Постанова

Іменем України

11.05.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я. за участю секретаря судового засідання Янковської С.Ю., прокурора Кошарка Ю.В., старшого оперуповноваженого 6 го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Смітюха Ю.О., розглянувши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем - консультантом в ФОП " ОСОБА_2 ", проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2021 року до Франківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу №237 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 09 квітня 2021 року, ОСОБА_1 , будучи будучи продавцем непродовольчих товарів - бригадиром ДП «Львівський державний ювелірний завод», являючись згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже, ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, в період з 00:00 год. 01.01.2020 до 00:00 год. 01.06.2020. Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, лише 12.08.2020 о 14:36 год., тобто несвоєчасно.

В судовому засіданні старший оперуповноважений 6 го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старший лейтенант поліції Смітюх Ю.О. обвинувачення викладене у протоколі підтримав, та стверджував правомірність складання протоколу і притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Прокурор Кошарко Ю.В. в судовому засіданні викладене в протоколі обвинувачення підтримав, просив суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, погодився з кваліфікацією та поясненнями представника органу, що склав протокол. Просив суд звернути увагу на те, що ОСОБА_1 належить до посадових осіб юридичних осіб публічного права, на яку поширюються вимоги ЗУ "Про запобігання корупції", а відтак зобов"язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні заперечила, пояснила, що їй не було відомо про те, що вона має обов"язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки працювала на посаді продавця непродовольчих товарів. Зазначила, що особа, яка працювала на даній посаді до неї, таку декларацію не заповнювала. Ані директором, ані відділом кадрів їй не було повідомлено про те, що вона зобов"язана заповнювати декларацію. Після того як їй повідомили, що вона повинна подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, нею така декларація була подана. Разом з тим як тоді, так і на даний час не вважає, що відноситься до таких осіб.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В поєднанні із закріпленою в ст.129 Конституції України засадою змагальності сторін в судочинстві, презумпція невинуватості повинна спонукати саме уповноважених осіб прокурора та представника Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України збирати та надавати до суду докази наявності вини конкретної особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 2 ст. 7, ст. 245 та ст. 280 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і беззаперечних доказах.

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування покладається на декларанта.

Диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачає вчинення такого правопорушення з прямим умислом, тобто на момент вчинення адміністративного правопорушення правопорушник мав усвідомлювати протиправний характер своїх дій.

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року зазначив, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування питання, зокрема чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі. Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати, зокрема, об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

В обгрунтування вини ОСОБА_1 сторона обвинувачення покликається на наказ в.о. директора ДП "Львівський державний ювелірний завод" І.В. Гаврилишина "Про організацію бригади з колективною (бригадною) матеріальною відповідальністю від 17.04.2019р. №115, відповідно до п.1 якого, організовано з 18.04.2019 р. бригаду з колективною бригадною матеріальною відповідальністю у фірмовову магазині комерційно - маркетингового відділу, з проведенням інвентариції, станом на 17.04.2019р., у такому складі: ОСОБА_1 - продавець непродовольчих товарів - бригадир; ОСОБА_4 - приймальник дорогоцінних металів - член бригади.

Як суд, критично оцінюю даний доказ в підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки за змістом наказу не вбачається, що ОСОБА_1 призначена на посаду та є особою, яка належить до переліку осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зокрема, в розглядуваному протоколі сторона обвинувачення покликається на підпункт «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якого суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Разом з тим, дані норми закону не містять положень про те, що особа, яка займає посаду продавця непродовольчих товарів - бригадира належить до осіб, зобов"язаних заповнювати декларацію.

Крім того, зміст наказу, на який сторона обвинувачення покликається як на доказ, суперечить табелям обліку використання робочого часу, які містяться в матеріалах справи, відповідно до яких ОСОБА_1 займала посаду продавця непродовольчих товарів, а не продавця непродовольчих товарів - бригадира.

Відтак, як суд, не можу прийти до уваги та вважати обгрунтованим висновок про те, що ОСОБА_1 , обіймаючи займану посаду, зобов"язана була подати декларацію відповідно до ЗУ "Про запобігання корупції".

Інші документи, які наявні в матеріалах адміністративної справи, не містять достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, натомість такі стосуються визначення повноважень та правового статусу управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними та допустимими доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Уважаю, що встановлення безпосередньо ст. 62 Конституції України формули презумпції не винуватості, як об`єктивно-правового положення, має найважливіше значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримнально-процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути та тлумачитись на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації № R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7), докази повинні бути зібрані у розумні строки та вказувати на вину "поза розумним сумнівом".

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи, не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки за вказаних вище обставин вона не була спеціальним субєктом з обовязками визначеними ЗУ "Про запобігання корупції"

На підставі викладеного та керуючись статтями 21, 55 , 62 Конституції України, статтями 5,6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, статтями 1, 2,8, 9, 277, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу № 465/2766/21, провадження № 3/465/1747/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Суддя В. Кузь