КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2161/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Крилача Олександра Івановича, представника Київської митниці Держмитслужби Короля Леоніда Івановича, переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Крилача Олександра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року, якою:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.472 МК України та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 71730,72 грн. з конфіскацією в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил, -

встановив:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 71730,72 грн. з конфіскацією в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил згідно з описом предметів до протоколу про порушення митних правил №1602/10000/20.

Як зазначено в постанові судді, згідно протоколу про порушення митних правил №1602/10000/20 від 15 жовтня 2020 року, 05 жовтня 2020 року до зони митного контролю Київської митниці Держмитслужби, митного поста «Київ-столичний», автомобільним транспортним засобом з д.н.з. НОМЕР_1 був доставлений вантаж «запасні частини до автомобілів» загальною вагою брутто 557кг, одержувачем якого виступало ТОВ «ТРЕЙД-ТРАНС ЛОГІСТИК».

08 жовтня 2020 року з метою здійснення митного оформлення та випускуу вільний обіг вказаних товарів декларантом ПП «Брок ресурс» ОСОБА_1 , на підставі договору про надання послуг митного брокера від 06 липня 2020 року №139/БР, до відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-столичний» подано електронну митну декларацію типу «ІМ40АА» №A100060/2020/393591.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи: контракт від 15 липня 2020 року №15/07/2020, укладений між ТОВ «ТРЕЙД-ТРАНС ЛОГІСТИК» (Україна) та компанією «DANYANG XIATIAN AUTO PARTS CO.,LTD» (China); інвойс від 15 липня 2020 року №20200715; коносамент від 26 липня 2020 року №CSUAODS0G017; товаро-транспортна накладна від 02 жовтня 2020 року №285; інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення, документи, які зазначені в графі 44 митної декларації.

Згідно з інвойсом від 15 липня 2020 року №20200715, фактурна вартість вказаних товарів становить 3698 доларів США.

В період з 08 жовтня 2020 року по 13 жовтня 2020 року, посадовими особами митниці, з урахуванням вимого ст. 320, 338 Митного кодексу України, розділу ІІІ наказу МФУ від 12 грудня 2012 року №1316 проведено митний огляд товарів.

У ході проведення митного огляду встановлено, що «відповідно до характерних ознак та маркування товар являє собою запасні частини до автомобілів.

На пакуванні наявне маркування «XTRAIL», «Rogue».

Під час митного огляду виявлено товари, які відсутні в митній декларації та товаросупровідних документах, а саме: радіатори в кількості 11 шт., загальною вагою брутто 44,5 кг, вага нетто радіатора з наявним маркуванням «RADIATOR 21460-4ВАОА Т32 РА16ММ-АТ» - 3 кг/шт. (всього 6 штук), вага нетто радіатора з наявним маркуванням «CONDENSER 92100 4BAOA T32» - 2,5 кг/шт. (всього 5 штук).

Також виявлено, що частина заявлених товарів відсутня - XTRAIL-18-017 (10 шт.), Rogue-14-032 (5 шт.), rogue-14-060 (3 шт.), rogue-14-0603 (20 шт.), XTRAIL-18-0172 (5 шт.), Rogue-14-038 (2 шт.), Rogue-14-026 (10 шт.) , Rogue-14-029 (5 шт.), XTRAIL-18-013 (15 шт.), Rogue-14-028 (10 шт.), Rogue-14-013 (8 шт.), Rogue-14-014 (8 шт.), Rogue-14-064 (5 шт.).

Проведено зважування, фактична вага брутто оглянутих задекларованих товарів складає 478 кг.

Результати огляду зафіксовані Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA100060/2020/393591, складеного в присутності понятих.

Перед декларуванням товарів за МД №UA100060/2020/393591 декларант - ОСОБА_1 із заявою щодо проведення фізичного огляду товару до митниці не звертався.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 , що виразилися у недекларуванні товарів «радіатори» у кількості 11 шт. (з маркуванням «RADIATOR 21460-4ВАОА Т32 РА16ММ-АТ» (всього 6 штук) та «CONDENSER 92100 4BAOA T32» (всього 5 штук)), тобто незаявлені за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, наявні ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МКУ, та накладаючи на нього стягнення у межах санкції даної статті, суддя місцевого суду у своїй постанові зазначив, що ОСОБА_1 здійснив незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей в супровідному документі щодо товару, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Тобто, у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачено ст.472 МК України.

Не погоджуючись з постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року, Крилач О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Крилач О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що окрім комерційних та товаросупровідних документів, вказаних у графі 44 митної декларації, поданої до Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 , товар супроводжувала митна декларація від 02 жовтня 2020 року №500490/2020/503357, оформлена Одеською митницею Держмитслужби в режимі «ТР81АА», інформація з якої використовувалась ОСОБА_1 під час декларування товару і яка зазначена в графі 40 митної декларації, поданої до Київської митниці Держмитслужби.

Отримавши від перевізника митну декларацію, оформлену Одеською митницею Держмитслужби яка свідчила про переміщення товару з митного складу, що знаходиться у зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби та підконтрольний їй, перевіривши, що інформація щодо наявності, найменування, кількості та вартості товару відповідає інформації, зазначеній у товаросупровідних документах, ОСОБА_1 склав та подав до митного органу електронну митну декларацію №100060/2020/393591 з точними, відповідно до отриманих документів, відомостями про товари, які підлягали обов`язковому декларуванню.

Зазначає, що ОСОБА_1 виконав всі вимоги митного законодавства України шляхом складання і подання до митного органу електронної митної декларації №100060/2020/393591, до якої ним було внесено всі відомості, передбачені ч. 8 ст. 257 МК України, сплачені митні платежі та виконані заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Приходить до висновку про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення - протиправних дій, які б посягали на встановлений МК України порядок декларування товарів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Крилач О.І. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник Київської митниці Держмитслужби проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити постанову судді суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення захисника учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено порушення митних правил, яке полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України характеризується як умислом, так і необережністю.

Підпунктом 3 та ч. 1 ст. 196 МК України встановлено, товари що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом не можуть бути пропущені через митний кордон України.

Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Статтею 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, кількість, торговельний опис, виробника, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТ ЗЕД, вартість товару, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Згідно з ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.

За змістом ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Отже, відповідно до п.п. 8.5.а, 8.5.б, 8.5.г, 8.6.а, 8.6.в ст. 257 МК України декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТЗЕД, ставки податків, суми митних платежів.

Доводи апеляційної скарги щодо оформлення електронної митної декларації відповідно до їх супровідних документів, а також митної декларації, оформленої Одеською митницею Держмитслужби та права а не обов`язку декларанта щодо перевірки відповідності таких даних перед декларування, суд відхиляє з огляду на те, що саме декларант несе повну відповідальність за відомості, внесені у декларації.

Окрім того, з диспозиції ст. 472 МК України вбачається, що відповідальність настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Санкція даної статті передбачає застосування стягнень як основного, так і додаткового, які прив`язані до вартості товарів, безпосередніх предметів порушення митних правил. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про порушення митних правил у обов`язковому порядку підлягає доказуванню вартість зазначених товарів.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються із наступних джерел: протоколу про порушення митних правил, протоколів процесуальних дій, додатків до зазначених протоколів; пояснень свідків; пояснень особи, яка притягується до відповідальності; висновку експерта; інших документів (належним чином завірених копій або витягів з них) та інформації у тому числі тієї, що перебуває в електронному вигляді, а також товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Щодо вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, то відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вартість предметів правопорушення визначена у відповідності до висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 08 грудня 2020 року №-1013 та становить 71730,72 грн (а.с. 50-52).

Разом з тим, матеріали не містять будь-яких документів, які б оспорювали чи заперечували вартість товару, визначену уповноваженою особою митниці.

Так, відповідно до ст. 515 МК України,??експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується складеним відносно нього протоколом про порушення митних правил № 1602/10000/20 від 15 жовтня 2020 року, а також доказами, які долучені до матеріалів справи представником Київської митниці Держмитслужби.

У разі самостійного декларування товарів декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (п. 4 ст. 266 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку (п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що в діях декларанта ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених статтею 472 МК України, а саме: недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Доводи, за яких представник Крилач О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Крилача Олександра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.472 МК України та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 71730,72 грн. з конфіскацією в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил згідно з описом предметів до протоколу про порушення митних правил №1602/10000/20, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько