ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 Справа №607/3125/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретарів судового засідання Комінярської О.М., Кривінської Н.Л., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої менеджером по кредитах ТОВ «Кредит-Маркет», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянка ОСОБА_1 02 лютого 2021 року о 00 год. 07 хв. в с.Курники по вул. Центральна Тернопільського району Тернопільської області керувала транспортним засобом марки «Volksvagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820 та огляду в медичному закладі відмовилася в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала. Суду пояснила, що поліцейські зупинили автомобіль, яким вона керувала у зв`язку з тим, що не було підсвідки номерного знаку, що вона заперечує, однак вказує, що штраф за вказане правопорушення вона сплатила, оскільки не бажала подвоєння суми штрафу. Категорично заперечує той факт, що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вказала, що вона не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Зазначила, що від працівників поліції було чути запах алкоголю і вони з нею не вічливо розмовляли. Повідомила, що разом з нею була свідок ОСОБА_2 , яка може підтвердити її слова. Крім того вказала, що свідки знаходилися далеко від неї та вони не могли помітити ознак алкогольного сп`яніння. Окрім того, вважає, що в її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та просить суд справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з підстав, наведених у її письмових поясненнях.

З письмових пояснень наданих суду ОСОБА_1 вбачається, що 02 лютого 2021 року вона перебувала в м.Тернополі, де на вул.Текстильній до неї в автомобіль сіла ОСОБА_3 і вони проїхали в с.Курники Тернопільского району до її дідуся, оскільки йому потрібно було завезти ліки. Проте недоїхавши декількох метрів до його будинку, що знаходиться в с.Курники, вона побачила позаду автомобіля проблискові маячки та зупинилася. Підійшовши до неї, працівник поліції, який не представився та не пред`явив жодних документів, почав говорити, що в її автомобілі не підсвічується задній номерний знак. Коли вона вийшла з автомобіля і перевірила, що все працює, вона попросила працівників поліції пред`явили свої документи, оскільки хотіла з`ясувати їхні дані, бо зрозуміла, що зупинка була безпідставною. В цей момент інша поліцейська (жінка) підійшла до її автомобіля та почала шукати інші причини для зупинки, вимагала пред`явити документи. Однак, ОСОБА_1 сказала, що нічого не порушувала та свої документи пред`являти немає підстав і попросили її показати своє службове посвідчення, на що поліцейська почала виражатися до неї в грубій формі. Після чого інший працівник поліції намагався витягнути її з автомобіля та не давав їй можливості зачинити двері автомобіля, оскільки їй було холодно. Даний конфлікт тривав близько години, в результаті чого працівники поліції довели її до нервового зриву та того, що вона вже просто кричала від безвихідної ситуації, оскільки знаходилася в темну пору доби на безлюдній вулиці у чужому селі, де при цьому люди в формі вчиняли незаконні протиправні дії відносно неї. Тому, коли вона змогла взяти телефон (оскільки працівники поліції її не давали можливості взяти його в руки), вона зразу зателефонувала до свого дядька (рідного брата матері) ОСОБА_4 , який проживає недалеко з дідусем, щоб він прийшов до її автомобіля. З метою приховування протиправних дій, працівниками поліції відеозаписів із описаними вище подіями не було долучено до матеріалів адміністративної справи, а додано відеозапис, який починається з моменту спілкування, коли вона в нервовому стані, до якого була доведена вищевказаними працівниками поліції. Далі працівниками поліції не були припиненні протиправні дії відносно неї, однак коли прийшов дядько ОСОБА_5 із сусідом ОСОБА_6 , які були свідками подальших подій, то патрульні почали поводитись адекватніше. Проте, після цього в працівника поліції виникла ідея провести огляд на стан алкогольного сп`яніння. Пройти огляд вона погодилася, але в медичному закладі та у присутності адвоката, оскільки вона не є юридичнограмотною та боялася незаконних дій зі сторони працівників поліції, що могли сфальсифікувати результати огляду. Однак, коли вона почала наполягати на проведенні такого огляду в медзакладі, працівники поліції почали нервувати та відмовилися забезпечити проведення такого огляду в медичній установі, що чітко зафіксовано на відеозаписі, долученому до матеріалів справи. Після чого, на місці події з`явився інший екіпаж поліції та який привіз технічний пристрій Драгер, який ніхто із працівників поліції не діставав і при ній не перевіряв на справність та не пропонував фактично їй пройти огляд на стан сп`яніння. Також свідками даних подій були подруга ОСОБА_7 , яка знаходилася на пасажирському передньому сидінні автомобіля, дядько ОСОБА_8 та його сусід ОСОБА_9 . Жодних інших свідків чи осіб не у формі працівника поліції на місці події в той вечір не було. Вказує, що на відеозаписі із камери відеореєстратора чути, що вона сказала і повторила, що не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі із своїм адвокатом, однак її слова були проігноровані, а також жодного разу не була надана можливість скористатися правовою допомогою на місці зупинки. Зазначає, що письмові покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , (які не були присутні на місці події, що зафіксовано на відеозаписі відеореєстратора поліції), заповнені уже після оформлення адмінматеріалів або у відділку поліції та містять інформацію, яка записана ручкою, що у водія виявлені: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя, проте, що вона відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» або пройти такий огляд в медзакладі КНП «Збаразька ЦЛ» ЗРР вже було заздалегідь надруковано на бланку пояснень, що суперечить Порядку №1103 від 17.12.2008р. Стверджує, що письмові пояснення свідків, які хоч і долучені до адмінматеріалів, однак вказаних осіб не було на місці їх оформлення, що ставить під сумнів дотримання поліцейськими процедури проведення огляду визначеної ст.266 КУпАП щодо направлення водія у медичний заклад у випадку відмови від такого огляду на місці зупинки, у зв`язку з чим вони не можуть братись до уваги в якості доказів на підтвердження винуватості особи у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Стверджує, що не зважаючи на згоду пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі, поліцейський не забезпечив можливість пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, а фактично відмовив їй в реалізації такого права, що зафіксовано на відеозапису долученому до адмінматеріалів. Вважає, що вказані відеозаписи не можуть бути доказом, оскільки відеозаписи із нагрудної камери відеореєстратора не містять відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. З урахуванням наведеного, вказує, що матеріали, подані Відділенням поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області в силу їх неповноти та фальсифікації містять істотні суперечності щодо наявності в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що 02.02.2021 року вона була в автомобілі разом з ОСОБА_1 , остання попросила її поїхати разом з нею відвести ліки, оскільки ОСОБА_12 боялася їхати сама. Автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 зупинили поліцейські, однак їй були не зрозумілі причини зупинки. Патрульна жінка дуже підвищувала тон і ОСОБА_1 також у відповідь розмовляла на підвищеному тоні. Пізніше приїхав ОСОБА_1 дядько та їх працівники поліції відпустили. Стверджує, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд в медичному закладі в м.Збараж, однак вона хотіла проходити медичний огляд в м.Тернополі. Вказує, що ОСОБА_1 була тверезою. Зазначила, що свідків на місці зупинки вона не бачила.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду повідомив, що являється товаришем ОСОБА_1 та вказав, що йому не відомо, чи вона в той вечір була в стані алкогольного сп`янінн. На місці зупинки були присутні люди в цивільному, на стороні було двоє людей, він не знає, про що вони спілкувалися.

Вимогами ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.п. 1.3 п. 1 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093501 від 02.02.2021 р.

- письмовими поясненнями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 02.02.2021 р., з яких вбачається, що вони були присутні, коли ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу та пройти огляд в медичному закладі КНП «Збаразька ЦЛ» ЗРР, на що вона категорично відмовилася;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 870457 від 02.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- оглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудної камери відеореєстратора, на яких зафіксовано процедуру відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніня із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820 та огляду в медичному закладі від проходження огляду на місці зупинки в присутності двох свідків.

Твердження ОСОБА_1 про те, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не могли вказати на ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки знаходилися далеко від неї суд не бере до уваги, зважаючи на те, що вищевказані свідки підтверджували лише факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння. А також суд зазначає, що не заслуговують на увагу переконання ОСОБА_1 , відповідно до яких свідків, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, не було на місці зупинки її транспортного засобу, оскільки воно спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано присутність свідків, які підтверджували факт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і проходження огляду в медичному закладі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння суд не оцінює в межах даного провадження, оскільки відповідно до проколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093501 від 02.02.2021 року вона притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про неправомірність зупинки її транспортного засобу, суд вказує на те, що за даним фактом було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 870457 від 02.02.2021 року, яка на даний час є чинною, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною, окрім іншого, у керуванні транспортним засобом за відсутності підсвічування номерного знаку автомобіля.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відеозаписи не можуть вважатися доказами її вини, оскільки відеозаписи з нагрудних камер відео реєстратора не містять відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис судом не береться до уваги та спростовується матеріалами, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме, як вбачається з додатку до адміністративних матеріалів, на яких міститься носій із записами відеофайла, у ньому зазначено номер відеореєстратора 200624 (а.с. 12).

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст..251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і її слід притягнути до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, а тому суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами .

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіВ. Л. Дзюбич