Справа№ 953/1746/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Лисиченко С.М.,

за участі секретаря судового засідання Медведєвої Я.А.,

особи, яка притягнується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Шулятєвої К.В.,

розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 13450 від 16.01.2021 ОСОБА_1 , 16.01.2021 о 00-26 годині в м. Харкові по вул. Леся Сердюка, 70, керував транспортним засобом «ВАЗ21013», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, підвищена жвавість, порушення координації руху, порушення мови. У присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2021 визначено головуючого суддю: Лисиченко С.М.

Землянко О.С. в судовому засіданні інкриміноване йому правопорушення не визнав, оскільки данні зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 13450 від 16.01.2021 не відповідають дійсності. Пояснив, що 16.01.2021 о 00-26 годині в м. Харкові по вул. Леся Сердюка, 70, він не керував транспортним засобом «ВАЗ21013», р.н. НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб йому на праві власності не належить. Документи, які встановлюють його особу, а також тимчасове водійське посвідчення для пред`явлення працівникам поліції, він нікому не надавав. У зв`язку з чим, він не може пояснити, яким саме чином працівники поліції встановили його особу та зазначили данні щодо нього у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначив, що 15.01.2021 він потрапив у ДТП на службовому автомобілі «КАМАЗ», у зв`язку з чим у нього працівниками поліції було вилучено водійське посвідчення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та показання свідків, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, установив наступне.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно пункту 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9.Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення натранспорті»№14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, зокрема, чи керувала особа, тобто була водієм транспортного засобу на місці його зупинки, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі Інструкція), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1розділу ІІ Інструкції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 134150 від 16.01.2021 поліцейським зазначено, що до протоколу долучається СD-диск з відео.

Разом з цим суд враховує, що частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З відтворених в судовому засіданні дисків, які були долучені до адміністративного матеріалу Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції вбачається, що з початку відео фіксації автомобіль «ВАЗ21013», р.н. НОМЕР_1 стоїть без руху, після чого до нього підходять працівники поліції та пропонують особі, яка стоїть біля автомобіля, пред`явити водійське посвідчення. Водій вказаного автомобіля, який зовні не схожий на ОСОБА_1 , в тому числі і за зростом, представляється працівникам поліції, як « ОСОБА_4 ». Пасажир, який перебував у салоні автомобіля «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 , також називає водія « ОСОБА_4 ». Після чого відеозапис неодноразово переривається. На відео зафіксовано данні, які свідчать про відмову водія автомобіля «ВАЗ21013», р.н. НОМЕР_1 , у присутності свідків, в тому числі ОСОБА_5 , від проходження огляду на стан сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 16.01.2021 по вул. Леся Сердюка, 70 у м. Харкові був зупинений працівниками поліції. У його присутності та ще одного свідка, водій транспортного засобу « ВАЗ» відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Разом з цим, присутній у судовому засіданні ОСОБА_1 зовні не схожий на водія вказаного транспортного засобу «ВАЗ», оскільки ОСОБА_1 , в тому числі, нижче ростом.

Допитаний у судовому засіданні інспектор взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 , у присутності якого в судовому засіданні було оглянуто долучені до адміністративного матеріали диски, також не заперечував факт того, що водій транспортного засобу «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 , який 16.01.2021 на місці зупинки транспортного засобу за адресою: м. Харков по вул. Леся Сердюка, 70, відмовився в присутності свідків від проходження огляду на стан сп`яніння, та ОСОБА_1 , є різними особами. Пояснив, що особу водія транспортного засобу «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 , він особисто встановлював на підставі тимчасового водійського посвідчення.

Разом з цим, суд зазначає, що відтворені у судовому засіданні диски відеозаписів з бодікамер поліцейських, не містить даних щодо встановлення особи водія транспортного засобу «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 на місці його зупинки 16.01.2021 працівником поліції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 , та його зупинку поліцейськими 16.01.2021 за адресою: м. Харков по вул. Леся Сердюка, 70.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи тяжкість можливого покарання, притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП носить кримінально-правовий зміст в розумінні ЄСПЛ. Відповідно повинен автоматично «включатися» принцип презумпції невинуватості.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В межах розгляду даної справи судом не встановлено будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 16.01.2021 о 00 годині 26 хвилин в м. Харкові по вул. Леся Сердюка, 70, як зазначено поліцейським у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №134150, та його зупинку поліцейськими відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». А тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був водієм в розумінні вимог пункту 1.10 ПДР України.

З огляду на зазначене, а також те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, є особа, яка керує транспортним засобом, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 16.01.20210 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не доведена, що є підставою для закриття провадження по справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.М. Лисиченко