Справа № 461/9203/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1578/20 Доповідач в 2-й інстанції: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.

за участю представника особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

( ОСОБА_2 ) - адвоката Сідун О.С.

представника митниці - Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) за ч.6 ст. 481 МК України, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвоката Сідун Олесі Степанівни на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 28 листопада 2019 року,

встановив:

Постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 28 листопада 2019 року,

громадянина Чеської республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000,00 грн.

Стягнуто з громадянина Чеської республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Дану постанову оскаржив в апеляційному порядку представник ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвокат Сідун О.С. шляхом поштового відправлення, яку у районному суді зареєстровано 27 жовтня 2020 року. Апелянт ставить питання про скасування постанови судді, закриття провадження у справі та поновлення строку апеляційного оскарження мотивуючи пропуск строку тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), а про згадану постанову стало відомо 12 жовтня 2020 року, після її отримання поштою, у зв`язку з чим просить поновити пропущений термін оскарження постанови. Заслухавши думку представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - адвоката Сідун О. C., яка підтримала апеляційні вимоги та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та просила задовольнити їх, міркування представника митниці, який просив відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вказане вище клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 294 КУпАП «стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення» відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2015 (v002p710-15) від 31.03.2015 - в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч.І ст. 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у ст. 24-1 цього Кодексу, про закриття справи.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями глави 24 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.І ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а згідно 4.2 цієї норми Закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику чи іншому учаснику процесу копії цієї постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 28 листопада 2019 року, що свідчить про те, що відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 08 грудня 2019 року.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови адвокат Сідун О. С. зазначає, що ОСОБА_5 про розгляд справи в суді першої інстанції не було відомо.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу про порушення митних правил №4111/20900/19 стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) такий був складений 28.10.2019 за ч.б ст. 481 КУпАП, за те, що громадянин Чехії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «POLO», р.н. НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 , терміном більше ніж на тридцять діб. З вказаним протоколом ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) був ознайомлений, про дату та час розгляду справи був повідомлений, про що свідчить його підпис у згаданому протоколі.

Крім того, у матеріалах справи мається договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Сідун О.С. та ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) 12 вересня 2020 року, тобто на момент укладання угоди рішення місцевим судом стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було прийнято. При цьому, ні ОСОБА_3 ні його адвокат про рух справи по даному протоколу не цікавилися.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необгрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - адвоката Сідун Олесі Степанівни подана з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, причини пропуску строку не є поважними, а тому з урахуванням зазначеного вище вважаю, що є всі підстави для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд,

постанова:

Відмовити представнику ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвокату Сідун Олесі Степанівни в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 28 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.6 ст. 481 МК України.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В.Белена