Справа № 462/8209/20 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 33/811/365/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2021 року,

встановив:

цією постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 18.12.2020 року о 22.58 год. на вул. Садова, 2 у м.Львові керував автомобілем «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту (1.99‰), проведеного 18.12.2020 року за допомогою приладу «Драгер ALCOTEST 6820» № ARHK-0049, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану постанову скасувати і закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказує, що в даному випадку сам огляд на стан алкогольного сп`яніння та складений за його результатами протокол про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч1 ст.130 КУпАП є недопустимими доказами у справі, оскільки були проведені та складені із значними порушеннями норм законодавства.

Працівники поліції порушили порядок огляду особи на стан сп`яніння, оскільки жодного разу не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі навіть після того як він не визнав результатів, які показав Drager. Він категорично не погодився з результатами, які показував Drager, однак працівники поліції продовжили складати даний протокол. Не погоджуючись з діями працівників поліції він відмовився від дачі будь-яких пояснень, від підпису цього незаконного протоколу та від його отримання.

На думку апелянта, із переглянутого відео, що надіслане працівниками УПП ГУ НП у Львівській області разом із матеріалами адміністративної справи вбачається, що відеозапис піддавався монтажу, відображає не весь хід подій, а крім того наявні невідповідності обставин зазначених у протоколі та відтворенні з відео. У відеозаписі, долученому працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не відображено факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, процес спілкування інспектора з водієм та процес складення протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення працівником поліції Інструкції про використання нагрудних відеокамер, затвердженої Наказом МВС №100.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення його про дату та час розгляду справи призначеної до розгляду на 22.01.2021 року, 15.02.2021 року та 02.03.2021 року.

Крім того, інформація про призначення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на 02.03.2021 року була відсутня навіть на сайті суду, в цей день прибувши в суд, перебуваючи в кабінеті судді вважав, що судовий розгляд не проводиться, а його повідомляють про дату судового засідання.

Про слухання справи ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, шляхом направлення судової повістки та телефонограмою, клопотань про відкладення суду подано не було.

Дослідивши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Суддею апеляційного суду встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №007404 від 18.12.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; роздруківкою тесту «Драгер ALCOTEST 6820» № ARHK-0049, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 18.12.2020 року о 23.15 год. пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу для визначення стану алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,99%.

Так, суд у постанові викладаючи фактичні обставини справи за ч.1 ст. 130 КУпАП вказав, що ОСОБА_1 18.12.2020 року о 22.58 год. на вул. Садова, 2 у м.Львові керував автомобілем «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту (1.99‰), проведеного 18.12.2020 року за допомогою приладу «Драгер ALCOTEST 6820» № ARHK-0049, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Так, щодо доводів викладених в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення його про дату та час розгляду справи призначеної до розгляду на 22.01.2021 року, 15.02.2021 року та 02.03.2021 року, інформація про призначення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на 02.03.2021 року була відсутня навіть на сайті суду, в цей день прибувши в суд, перебуваючи в кабінеті судді вважав, що судовий розгляд не проводиться, а його повідомляють про дату судового засідання, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

На переконання апеляційного суду, доводи апелянта наведені вище є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи №462/8209/20 був призначений на 22.01.2021 р., 15.02.2021 р. 02.03.2021 р., що підтверджується судовими повістками а.с.11, 13, 15.

При цьому, покликання апелянта про те, що перебуваючи в кабінеті судді він вважав, що судовий розгляд не проводиться, а його повідомляють про дату судового засідання, є безсумнівно надуманими, більше того ОСОБА_1 в суді першої інстанції вказав, що свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнає, зазначивши, що проїхав транспортним засобом незначну відстань до автосервісу, перед тим вживав алкогольні напої.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, суд, у відповідності зі ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням положень ст. 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.