Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/525/21 3/385/264/21
19.04.2021 рокум. Гайворон

суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Ханас М.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП у Черкаській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм ФОП « ОСОБА_2 »,

За ч.1 ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 019689 від 07.04.2021 року, ОСОБА_1 , о 10 год. 40 хв., 07.04.2021 року на вул. Одеська у м. Жашкові Уманського району Черкаської області здійснював перевезення пасажирів мікроавтобусом Mersedes, н/з НОМЕР_1 , без одягнутих засобів індивідуального захисту, а саме без захисних масок, чим порушив підп.8 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що під час руху транспортного засобу слідкував за дорожньою обстановкою, між тим не помітив, коли пасажир зняв маску.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

За положенням ст. 245 КУпАП, головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч.1 ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт (підпункт, пункт, частину та статтю), яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 019689 від 07.04.2021 року убачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення підп.8 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Між тим, відповідно до вказаного пункту постанови, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: робота закладів громадського харчування та місць для харчування в готелях з 11-ї години до 6-ї години наступної доби, крім надання послуг з харчування в готельному номері за замовленням клієнтів;

Слід зазначити, що іншим підпунктом 10 пункту 2 даної Постанови передбачено, що на території України на період здійснення карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. З даного пункту вбачається, що саме перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно п.2 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ від 18 лютого 1997р. № 176, інші терміни, що вживаються у цих Правилах, вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про автомобільний транспорт». Згідно визначення основних термінів, викладених у ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001р. автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами, а водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка. Таким чином поняття водій і перевізник не є тотожними поняттями.

З огляду на наведене, у підп.10 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» не встановлено відповідальності водія за здійснення регулярних чи нерегулярних перевезень пасажирів без засобів індивідуального захисту крім випадків, коли він поєднує в собі особу перевізника, чого не встановлено у даному випадку.

У своїх рішеннях в справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» ЄСПЛ зазначив, якщо в протоколі про адміністративне правопорушення фабула відображена неповно, суд не може самостійно її доповнювати чи уточнювати.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, ураховуючи те, що у підпункті 10 п.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. не передбачено відповідальності водіїв за здійснення перевезень пасажирів без засобів індивідуального захисту на період введення карантину на території України, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у виді адміністративного арешту.

Суддя М. М. Ханас

Дата документа 19.04.2021