Єдиний унікальний номер 725/1571/21
Номер провадження 3/725/1252/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Галичанський О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУПАП),-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР №4600207, ОСОБА_1 18.03.2021 року о 08 год. 00 хв. у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , що виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч.1 ст. 173--2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Вказав, що зробив доньці зауваження , оскільки у її кімнаті гучно грала музика. Фізичною розправою їй не погрожував.

Дослідивши матеріали справи , приходжу до висновку , що провадження по справі слід закрити, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 251 КУПАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 252 КУПАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Санкція статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї .

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї"- насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно матеріалів справи , конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце за адресою їх спільного проживання та виник на побутовому рівні.

Згідно матеріалів справи , працівниками поліції винесено терміновий припис відносно ОСОБА_1 .

Свідки конфлікту , які б підтвердили вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення , не опитані.

Жодним доказом, не підтверджено наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 ч. 1 п. 1, 251, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУПАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга до відповідного апеляційного суду подається через місцевий суд, що виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський