печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., за участю секретаря Мамед О.Ю., прокурора Ковтуна Ю.С., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з департаменту стратегічних розслідувань управління стратегічних розслідувань в місті Києві Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи до 23.06.2020 на посаді старшого консультанта 5 відділу 3 Служби Департаменту забезпечення безпеки посадових та інших осіб Управління державної охорони України, будучи згідно підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону № 1700-VII, несвоєчасно (о 15:06 04.04.2021), без поважних причин, подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Прокурор у судовому засіданні підтримав викладені у протоколі обставини та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та призначити покарання у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протокол № 437 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, складений 26.08.2021 головним оперуповноваженим 3-го відділу (протидії корупції) 2-го управління (протидії організованим формам злочинності в органах державної влади) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Скрипкою А. М., відповідає вимогам ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» від 04.03.1998 № 160/98-ВР (далі - Закон № 160/98-ВР) зазначено, що Управління державної охорони України (далі - УДО України) є державним правоохоронним органом спеціального призначення, підпорядкованим Президентові України та підконтрольним Верховній Раді України.

Статтею 16 Закону № 160/98-ВР визначено, що кадри УДО України складаються, у тому числі, з військовослужбовців, прийнятих на військову службу в УДО України за контрактом. На військовослужбовців УДО України поширюється законодавство України, що встановлює загальний порядок і умови проходження військової служби.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) встановлює військовий обов`язок з метою забезпечення особовим складом правоохоронні органи спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, передбачає вид військової служби за контрактом осіб офіцерського складу та визначає, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 9 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями УДО України, затвердженого Указом Президента України від 19.10.2007 № 982/2007 (далі - Положення) визначено, що контракт про проходження військової служби в УДО України - письмова угода, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає УДО України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби. Контракт є підставою для видання наказу про прийняття особи на військову службу за контрактом та її призначення на посаду.

Згідно з контрактом про проходження військової служби в УДО України від 18.10.2013, ОСОБА_1 з 28.11.2013 по 09.04.2022 зобов`язався проходити військову службу в УДО України протягом дії контракту.

Відповідно до матеріалів справи повідомленням начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції УДО України Удовика М., від 07.04.2021 № 2/16-684, ОСОБА_1 по 23.06.2020 проходив військову службу за контрактом в УДО України на посаді старшого консультанта 5 відділу 3 Служби Департаменту забезпечення безпеки посадових та інших осіб УДО України з військовим званням - майор.

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого консультанта 5 відділу 3 Служби Департаменту забезпечення безпеки посадових та інших осіб УДО України, входив до складу кадрів УДО України.

Частиною 12 статті 6 Закону № 2232-ХІІ зазначено, що військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Статтями 12 та 15 Закону № 160/98-ВР визначено ряд завдань, які покладаються на УДО України, а також способи здійснення державної охорони, які, враховуючи посаду ОСОБА_1 , у межах повноважень були покладені для виконання останнім.

Підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII зазначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань.

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого консультанта 5 відділу 3 Служби Департаменту забезпечення безпеки посадових та інших осіб УДО України, був військовослужбовцем, спеціально уповноваженим на виконання обов`язків, передбачених Законом № 160/98-ВР, тобто був військовою посадовою особою УДО України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього закону.

Також, згідно зі статтею 1 Закону № 1700-VII, правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно матеріалів справи наказом начальника УДО України Рудя С., від 23.06.2020 № 449-ос/дск, ОСОБА_1 23.06.2020 було звільнено з посади старшого консультанта 5 відділу 3 Служби Департаменту забезпечення безпеки посадових та інших осіб УДО України у званні майора.

Пунктами 2 та 3 Положення визначено, що до осіб офіцерського складу УДО України належать громадяни, яким присвоєно військові звання від молодшого лейтенанта і вище. Офіцерський склад поділяється на молодший, старший і вищий. Військове звання майор, яке присвоюється військовослужбовцям УДО України, відноситься до старшого офіцерського складу УДО України.

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого консультанта 5 відділу 3 Служби Департаменту забезпечення безпеки посадових та інших осіб УДО України у званні майора, відповідно до Закону № 1700-VII, є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

ОСОБА_1 , після звільнення з УДО України, був зобов`язаний подати декларацію після звільнення не пізніше 23:59:59 годин 31.03.2021.

Відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2021 о 15:06 подав декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік (після звільнення).

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставина, що пом`якшує відповідальність правопорушника - щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.35 КУпАП, немає.

Враховуючи вказане, дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Судові витрати необхідно стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.172-6, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 454 гривні.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання-3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А.Білоцерківець