ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6508/21
провадження № 3/753/3392/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 30 березня 2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 19 березня 2021 року серії ААБ № 146070 водій ОСОБА_1 19 березня 2021 року о 19 год. 45 хв., на вул. Дніпровська набережна, 18А, керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився у безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Porsche Macan», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 , та його адвоката Піскарьова П.М., дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення від 19 березня 2021 року серії ААБ № 146070, складений стосовно ОСОБА_1 ;

- схема місця ДТП;

- пояснення водія ОСОБА_1 , з яких вбачається «здал задом буквально пару метров услышал сигнал и удар, в этот момент я уже стоял и не продолжал движение»;

- пояснення водія ОСОБА_2 , з яких вбачається, що вона з`їхала на з`їзд в карман та припаркувалась, перед нею за 10 метрів стояла машина «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1 , який почав різкий рух заднім ходом, що призвело до зіткнення із її машиною.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні адвокат надав суду пояснення, у тому числі письмові, в яких просив закрити справу стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, у своїх поясненнях наполягав на порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Porsche», оскільки коли ОСОБА_1 змінював напрямок руху до так званого «карману», де він здавав заднім ходом, то у цей момент водій автомобіля «Porsche» мала переконатися, що він рухається заднім ходом, що призвело до того, що саме водій автомобіля «Porsche» допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», під керуванням ОСОБА_1 . Саме про такий розвиток подій, на думку ОСОБА_1 та його адвоката, вказують пошкодження, що наявні на двох автомобілях.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що так званий «карман», до якого він запаркувався розрахований на три автомобіля, він дійсно здавав заднім ходом всередині цього заїзду, чув, як йому сигналить інший водій перед самим зіткненням, але стверджував, що допустив удар саме інший водій. Також вказав, що водій, з яким відбулось зіткнення наче його переслідував за його певні неправомірні дії під час руху автомобілів до моменту цього зіткнення.

Суд не досліджував пошкодження автомобілів, що поза межами повноважень суду у справі про адміністративне правопорушення щодо невиконання водієм вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Водночас суд не приймає до уваги пояснення адвоката про те, що саме інший водій мав пересвідчитися наскільки безпечно ОСОБА_1 змінював напрямок руху та здавав заднім ходом.

Суд бере до уваги показання водія ОСОБА_1 про те, що він не рухався, але з уточненням, що не рухався вже після зіткнення автомобілів, бо до моменту удару, як вбачається з пояснень на місці події, так і наданих у судовому засіданні здав заднім ходом на певну відстань.

Обставину про те, що інший водій попереджав водія ОСОБА_1 звуковим сигналом до моменту удару свідчить на переконання суду про те, що останній не пересвідчився в безпечності свого маневру, а тому допустив порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, у мінімальному розмірі передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 124, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М. С. Бондаренко