Справа № 263/2035/21
Провадження № 3/263/983/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Соловйов О.Л., при секретарі судових засідань Кирилюк В.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Орехова М.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2021 року о 22 год. 05 хв., ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Металургів, 67 у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом марки KIA Sephia, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав, заявивши суду, що керувала автомобілем в момент зупинки його дружина - ОСОБА_2 . Працівники поліції не бажаючи з`ясовувати фактичні обставини правопорушення, склали протокол відносно особи, яка перебувала за кермом, незважаючи, що це було обумовлено поломкою передніх дверцят автомобіля, які не відчинялись.

Захисник, заявив про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки притягнення протягом року за ч.1 ст.130 КУпАП, оскаржено до Донецького апеляційного суду. Клопотав про допит в залі судового засідання свідків зазначених у протоколі, а також дружини ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка повинна підтвердити факт керування транспортним засобом.

Суд дослідивши матеріали справи, відеозапис правопорушення дійшов висновку про достатність та належність зазначених доказів, які дозволяють у повному обсязі встановити обставини події за викладенні за протоколом. Допит в залі судового засідання свідків «відмови водія від проходження обстеження», не сприятиме встановленню об`єктивної істини, оскільки останні залученні з часу спілкування працівників патрульної поліції із водієм, що зафіксовано на відеозапис з різноманітних ракурсів, обумовлених розташуванням працівників поліції на місці події. Стосовно допиту ОСОБА_2 , то суд переконаний, що свідчення близької людини у підтвердження лінії захисту з метою виправдання правопорушника є передбачуваними. Тому оцінку твердженням ОСОБА_1 про керування автомобілем іншою особою, суд здатен об`єктивно оцінити виходячи із сукупності наданих доказів, насамперед обстановці на місці зупинки та діям кожного з учасників зафіксованих за допомогою технічних засобів.

Так, при відтворенні у залі судового засідання відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, настає обставини спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, які одразу після зупинки контролюють дії водія, який намагається відчинити передні дверцята автомобіля. В подальшому спілкування відбувається через отвір задніх дверцят автомобіля. Переміщення ОСОБА_1 на переднє пасажирське місце відбувається вже в процесі оформлення матеріалів, для зручності спілкування, в той час коли пасажирка його автомобіля знаходиться на задньому сидінні. За протоколом ДПР18 №030116 від 05.02.2021 року зафіксована відмова ОСОБА_1 від освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Під час складання в присутності ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено поліцейським сутність інкримінованого правопорушення та правові наслідки такої відмови від огляду, проте не зважаючи на все він так і не надав згоди пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно із ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого із передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.01.2021 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 10200 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік. Твердження захисту по апеляційне оскарження зазначеного рішення суду, не знайшли вплинули на правові наслідки, оскільки постановою Донецького апеляційного суду від 12.04.2021 апеляційна скарга ОСОБА_1 повернута апелянту.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином в діях ОСОБА_1 є наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, яка полягає саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи лінію захисту ОСОБА_1 щодо керування автомобілем іншою особою, суд сприймає її критично, розцінює як спробу уникнути відповідальності за вчинення правопорушення, оскільки зафіксована на відеозаписі людина, яка знаходиться в автомобілі на пасажирському місці, та на яку вказує ОСОБА_1 , як на фактичного водія автомобіля, незважаючи на тривалість оформлення матеріалів за ст.130 ч.2 КУпАП, жодним чином не реагує на твердження працівників поліції про керуванням ОСОБА_1 автомобілем у стані сп`яніння. Справедливість зазначеного твердження простежується з фактичних обставин встановлених постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 649259, за змістом якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, як особу яка керувала автомобілем будучи позбавленим права керуванні відповідно до постанови суду. Незважаючи на відсутність преюдиціального значення зазначеної постанови для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, разом з тим, відсутність оскарження з боку винною особи, створюють передумови за яких суд приходить до висновку про керування автомобілем, саме ОСОБА_1 .

Санкція частини 2 статті 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушника, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторно, шляхом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн НОМЕР_1 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: О. Соловйов