Справа № 428/855/21
Провадження №3/428/553/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Ляленка М.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2021 року о 23-15 годині водій ОСОБА_1 , на автодорозі Т-13-13, керував транспортним засобом «Opel ASCONA», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повісток з повідомленням за зазначеною в протоколі адресою проживання. Заяв про слухання справи без його участі не надходило.

За викликом суду працівники поліції в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлені належним чином.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, та виклик у судове засідання, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, дійшов наступних висновків

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином кримінальна відповідальність, передбачена ст. 286-1 КК України, скасована та повернуто адміністративну відповідальність за вчинення даного правопорушення в редакції КУпАП, що діяла до 30.06.2020.

Подія, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення, сталася 01.01.2021.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 387023 від 01.01.2021 року, ОСОБА_1 , на автодорозі Т-13-13, керував транспортним засобом «Opel ASCONA», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Порушення вчинено повторно протягом року.

Крім того, в підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП матеріали містять довідку поліцейського СРПП Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області, відповідно до якої: згідно перевірки інформаційно-пошукової системи ІПНП в Луганській області ІП «Особа» станом на 05.01.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП Управлінням патрульної поліції в Луганській області № БД 310037 від 09.08.2020 року.

Однак, посилання на довідку поліцейського Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, як на підставу наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є безпідставними, оскільки відповідно до зазначеної довідки слідує те, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП особа притягалась до адміністративної відповідальності УПП в Луганській області шляхом складання протоколу, а не постановою суду відповідно до ст. 221 КУпАП. Однак, всупереч цього, копії постанови суду до матеріалів справи не додано. Наслідки розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № БД 310037 від 09.08.2020 року не повідомлено, документів не надано.

Ретельний аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення від 01.01.2021 року та станом на час розгляду справи судом, в матеріалах справи були відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту повторного вчинення ОСОБА_1 протягом року будь-якого з порушень, передбачених ст.130 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується копією постанови БАВ№ 006311 відповідно до якого, 01.01.2021 о 23 год. 14 хв. на автодорозі Т-13-13 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel ASCONA», д.н.з. НОМЕР_2 , який був не освітлений в темну пору доби, чим порушив п.п. 2.9 ПДР України та був позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1.ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Однак норми КУпАП не передбачають перекваліфікації дій за вчинене правопорушення, передбачене КУпАП. Отже, виходячи з того, що дії ОСОБА_1 , які викладені у фабулі протоколу підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ч.2 ст.130 КУпАП, так як в ній не зазначена така кваліфікуюча ознака як «повторність», суд не може перекваліфікувати дії ОСОБА_1 і визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, в підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, матеріали містять письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також суду надано відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 01.01.2021 року працівниками поліції адміністративного правопорушення та складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідженням наданого відіеозапису не підтверджується те, що ОСОБА_1 працівниками поліції у присутності двох свідків було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Відеозапис містить фіксацію обставин виявлення 01.01.2021 року працівниками поліції адміністративного правопорушення та складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення лише працівниками поліції, інших осіб не зафіксовано.

Крім того, наявні в матеріалах пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , носять бланкетний характер із заповненням конкретних граф, в яких вже зазначені такі ознаки алкогольного сп`яніння, «як запах алкоголю на відстані».

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 247, 268, 278, 283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник