Справа № 404/7372/20
Номер провадження 3-в/404/2/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника Грібенчука А.С., розглянувши клопотання

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про розстрочення виконання постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2021 року в частині сплати штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання від ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2021 року в частині сплати штрафу в розмірі 20400 грн. на 12 місяців.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2021 року, його було визнано винним за ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, однак на теперішній час у нього склалася складна фінансова ситуація, пов`язана із відсутністю постійного заробітку, наявністю на утриманні неповнолітньої дитини та продовженням лікування, у зв`язку з чим він не має можливості сплатити одним платежем кошти в сумі 20400 грн.

У судове засідання 15.04.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи (а.с.217), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав. Тому, із врахуванням вимог ч.1 ст.268 КУпАП, клопотання розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Захисник Грібенчук А.С. у судовому засіданні просив розглянути клопотання за відсутності ОСОБА_1 , зазначив, що ОСОБА_1 не має постійного заробітку, продовжує хворіти, витрачає на лікування кошти, на утриманні має неповнолітню дитину, у зв`язку з чим не має можливості сплатити штраф, просить задовольнити клопотання та розстрочити виконання постанови суду в частині сплати штрафу, оскільки сплата штрафу може негативно відобразитися на його житті та житті його дитини.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26.03.2021 року постанову Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 лютого 2021 року залишено без змін.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до положень ст.307 КУпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до секретаріату суду, у разі добровільної сплати штрафу.

Згідно з ч.1 ст.308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання постанови для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

На теперішній час постанову буде направлено для примусового виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Положеннями КУпАП не визначено можливості та порядку розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому, до матеріалів справи не долученого достатніх доказів наявності підстав, що ускладнюють виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Більш того, перед судом будь-яким чином не доведено наявність скрутного матеріального становища заявника, відомості про доходи ОСОБА_1 протягом останніх років, спроби його працевлаштування, фактичне працевлаштування раніше, наявність у його володінні нерухомого та рухомого майна, сімейного стану, доходів матері його дитини, яка зобов`язана також утримувати неповнолітнього сина, тощо суду не надано. На підтвердження доводів ОСОБА_1 надано лише копії свідоцтва про народження дитини та листка непрацездатності, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував на лікарняному до 04.03.2021 року включно. При цьому, враховуючи те, що ОСОБА_1 є здоровою та працездатною особою, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини жодним чином не свідчить про скрутне матеріальне становище та фінансову неспроможність заявника сплатити штраф, тобто понести визначену законодавством відповідальність, а наявність лікарняного, який закінчився більше місяця тому, жодним чином не підтверджує відсутність заробітків, доходів та майна, отриманого раніше тощо.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів (ст.27 КУпАП).

Штраф, як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особам. По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її майнових прав.

Відтак, застосоване стягнення у виді штрафу є мірою відповідальності, яку усвідомлював ОСОБА_1 як особа, яка вчиняла правопорушення, а запропонований ним механізм розстрочки штрафу суперечить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Задоволення клопотання ОСОБА_1 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість виконання судового рішення у спосіб, не передбачений КУпАП, суперечить приписам ст.23 КУпАП України про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та враховуючи надані докази, яким суд надав оцінку раніше, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розстрочення виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення в частині сплати штрафу.

Керуючись ст.ст.27, 283-285, 298, 301, 304, 307 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 лютого 2021 року по справі про адміністративне правопорушення №404/7372/20 в частині сплати штрафу в розмірі 20400 грн. строком на 12 місяців відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло