Провадження № 33/824/2062/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн на користь держави.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 05 листопада 2020 року, рухаючись у м. Києві, на перехресті доріг вул. Будівельників та вул. Г. Жмаченка, де рух регулюється сигналами світлофора, керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, не надала переваги в русі транспортному засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на дозволений сигнал світлофора, у результаті чого сталося зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. «е» 8.7.3 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, а відеозапис з камер спостереження навпаки не доводить, а спростовує факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що з наданого суду відеозапису чітко видно, що водій автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 рухався із значним перевищенням швидкості, натомість автомобіль ОСОБА_1 проїжджав перехрестя повільно.

Вказує, що у разі дотримання водієм автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 швидкісного режиму та застосування ним екстреного гальмування при появі перешкоди у вигляді іншого автомобіля, дорожньо-транспортну пригоду можливо було б уникнути.

Також вказує, що оскільки встановити відповідність технічних дій водіїв транспортних засобів у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху можливо лише за допомогою спеціальних знань, є необхідність у призначенні по справі судової авто технічної експертизи.

Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню.

У апеляційні скарзі ОСОБА_1 також просила суд призначити по справі автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

- як в даній дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до Правил дорожнього руху України;

- як в даній дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до Правил дорожнього руху України;

- чи мав водій автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , технічну можливість запобігти зіткненню автомобілів;

- чи мав водій автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 , технічну можливість запобігти зіткненню автомобілів;

- з якою швидкістю рухався автомобіль марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 ;

- чи відповідали дії водія автомобіля марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 вимогам Правил дорожнього руху України, а якщо ні, то чи знаходяться вони у причинно-наслідковому зв`язку із настанням події ДТП;

Судом було відхилено вказане клопотання, оскільки ОСОБА_1 не указано об`єктивних причин, які перешкоджали поданню цього клопотання до суду першої інстанції, або наданню суду першої інстанції висновку експерта, оскільки саме на сторони покладається обов`язок по збиранню і наданню доказів.

Крім того, на вирішення експертизи пропонувались питання, які не є предметом дослідження у цій справі, оскільки стосувалися дій потерпілої ОСОБА_2 в той час, як предметом цієї справи є правомірність застосування передбачених КУпАП санкцій за дії ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Відповідно до п. 8.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні. Згідно з п.8.7.3.е червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05 листопада 2020 року, рухаючись у м. Києві, на перехресті доріг вул. Будівельників та вул. Г. Жмаченка, де рух регулюється сигналами світлофора, керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 , здійснила рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, не надала переваги в русі транспортному засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на дозволяючий сигнал світлофора, у результаті чого сталося зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_1 вимоги п.п. «е» 8.7.3 ПДР України, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у її діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 002415 від 05 листопада 2020 року, відповідно до якого 05 листопада 2020 року о 11 годині 40 хв., керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 здійснила рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, не надала переваги в русі транспортному засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на дозволяючий сигнал світлофора, у результаті чого сталося зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження;

- схемою дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням місця розташування транспортного засобу «Skoda Fabia» та транспортного засобу «Porsche Cayenne» після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів;

- поясненнями учасника ДТП ОСОБА_2 та поясненнями свідка ОСОБА_3 .

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якій у встановленому законом порядку роз`яснено її права, передбачені ст.268 КупАП.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.п. «е» 8.7.3 ПДР України, зокрема відсутність даних про швидкість автомобіля «Porsche Cayenne» з технічною фіксацією швидкості та чи був порушений водієм режим швидкості на даній ділянці проїзної частини, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

В даному випадку апелянт хибно розуміє зміст п.п. «е» 8.7.3 ПДР України. Намагання апелянта пов`язати п.п. «е» 8.7.3 ПДР України виключно із перевищенням швидкісного режиму «Porsche Cayenne» надумані та безпідставні. Даний пункт ПДР встановлює, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, і не залежить від швидкості руху на відміну від наприклад п.12.5 та п.12.6 ПДР, які встановлюють такі обмеження.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного парвовпорушення за ст.124 КупАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення парвопорушення і не викликають у суду сумнівів.

Всі вказані докази одержані законнним шляхом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в її діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю вдіях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн на користь держави- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана