Справа № 709/262/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року смт.Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2

(смт. Чорнобай) Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 лютого

2021 року серії ОБ № 148060, ОСОБА_1 28 лютого 2021 року о 17:16 у смт. Чорнобай по вул. Центральній керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікарні за адресою: вул. Центральна, 221, смт. Чорнобай. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він в той день їхав на своєму авто та задумався і не помітив автомобіль, який рухався йому назустріч. Він не зрозумів, що відбулося і поїхав. Повернувшись додому він зрозумів, що скоїв ДТП, розхвилювався та зайшовши в будинок - випив горілки. Зазначив, що на момент ДТП він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Вказав на те, що працівники поліції приїхали до нього додому, і відвезли на освідування до лікарні, а протокол було складено у приміщенні поліції. З результатати огляду його ніхто не ознайомлював.

Допитаний в судовому засіданні 06 квітня 2021 року працівник поліції

ОСОБА_2 повідомив, що він виїхав на місце ДТП, потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що у водія транспортного засобу, який скоїв ДТП, було відчутно запах алкоголю. Приїхавши до ОСОБА_1 додому, він запропонував останньому проїхати до лікарні на освідування. Також просив відкласти судове засідання для подання відеозапису з нагрудних камер працівника поліції. Станом на 15 квітня 2021 року відеозапис суду не був наданий.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що 28 лютого 2021 року він їхав зі сторони с. Богодухівка і помітив, що йому назустріч "неадекватно" рухається автомобіль, він намагався уникнути ДТП, з`їхав на обочину, але зіткнення уникнути не вдалося. Зазначив, що після зіткнення ОСОБА_1 не зупинив автомобіль та продовжив рух. Чи був ОСОБА_1 в стані сп`яніння не знає, оскільки він з ним не розмовляв.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала аналогічні покази.

Пстановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за те, що він 28 лютого 2021 року о 17-16 в смт.Чорнобай по вул.Центральній скоїв ДТП та залишив місце події.

На дресу Відділу поліцейської діяльності № 2 (смт. Чорнобай) Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області направлявся запит про надання суду відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, по факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП., однак відповіді на адресу суду не направлено.

Заслухавши ОСОБА_1 , пояснення працівника поліції Висоцького В.Ю., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши адміністративні матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на 28 лютого 2021 року) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 28 лютого 2021 року о 17 год 16 хв. ОСОБА_1 у смт. Чорнобай по вул. Центральній керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суб`єктом зазначеного правопорушення є водій транспортного засобу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, до протоколу додано наступні докази: висновок щодо результатів медичного огляду за метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі.

При цьому, як зазначено у п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція № 1452/735»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт згоди водія пройти такий огляд. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Рішення у справі про адміністративне правопорушення суддя обґрунтовує доказами, перелік джерел яких зазначений у ст. 251 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вимог цих нормативних документів у ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення, в даному випадку, дотримано не було.

Як вбачається із доводів ОСОБА_1 у суді, він заперечував факт керування транспортним засобом саме на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, а вживав алкоголь після ДТП у себе вдома. Суд вважає, що зібраними у справі доказами дані пояснення не спростовані. На думку суду, беззаперечним доказом факту керування

ОСОБА_1 транспортним засобом, а також інших обставин фіксації цього правопорушення поліцейськими, міг стати відеозапис, який би мав бути зроблений за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських. При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018). Відповідно до п.5. розділу ІІ цієї Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення. Відсутність відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення.

З письмових пояснень зазначених у протоколі свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вбачається, що вказані особи засвідчили лише факт відмови від підписання протоколу про адміністаривне правопорушення. Також свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані в судовому засіданні, хоча й зазначили, що ОСОБА_1 неадекватно керував автомобілем, разом з цим самих цих пояснень недостатньо для висновку про те, що

ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Показання поліцейського також не є достатнім та переконливим доказом на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок щодо результатів медичного огляду за метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 28 лютого 2021 року, який не підписаний ОСОБА_1 , підтверджує лише ту обставину, що ОСОБА_1 о 18 год 40 хв 28 лютого 2021 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, чого не заперечує і ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів, якими б доводився факт керування ОСОБА_1 28 лютого 2021 року о 17:16 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 221, 245, 247, 280, 283-284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Левченко