Справа № 298/101/21
Номер провадження 3/298/176/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , продавця магазину "37+", до адміністративної відповідальності не притягувалася, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 051959 від 15 січня 2021 року, складеного ДОП СП Великоберезнянського відділення поліції Чума В.В, "15 січня 2021 року близько 14.25 год. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю та прийом відвідувачів у речовому магазині "34+", чим порушила вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП".

У призначені судові засідання в цій справі 12 березня, 2 та 14 квітня 2021 року ОСОБА_1 не з"явилась.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Манзюк Т.Ю. 10 березня 2021 року подав до суду пояснення, в яких просить провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а судове засідання щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провести без її участі та без участі захисника Манзюка Т.Ю. стверджує, що з порушенням, зафіксованим у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погоджується, вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП України. Зазначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП України, оскільки остання не є суб`єктом господарювання, через що не може бути притягнута до відповідальності за правопорушення, що зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ 051959 від 15.01.2021 року. Вказує, що своїми діями ОСОБА_1 не спричинила жодної шкоди іншим громадянам, загрози спричинення шкоди у її діях також не було, і з урахуванням обставин, за яких було вчинено правопорушення, а також відсутність обтяжуючих обставин та малозначність вчиненого діяння, вважає, що ОСОБА_1 може бути звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, з оголошенням їй усного зауваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП України, не є обов`язковою.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлялася судом про час і місце проведення судового розгляду, в судові засідання не з"являлася, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься її підпис про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді. Крім цього, на офіційному сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду були зазначені відомості про дату, час та місце розгляду такої.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 14 квітня 2021 року ДОП СП Великоберезнянського відділення поліції Чума В.В. суду пояснив, що 15 січня 2021 року ОСОБА_1 здійснювала торгівельну діяльність в магазині, підтвердив, що остання є продавцем магазину і на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши в сукупності всі докази, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За способом викладення диспозиція частини 1 статті 44-3 КУпАП є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Такими нормативно-правовими актами є Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інші акти законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі серії ВАБ № 051959 від 15 січня 2021 року зазначено, що гр. ОСОБА_1 порушила вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, проте у протоколі не зазначено (не конкретизовано), який саме пункт (підпункт) Постанови КМУ №1236 порушила ОСОБА_1 .

У розумінні ст. 44-3 КУпАП суб`єктом вказаного правопорушення є суб`єкт господарювання.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та несе адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, порушення яких їй інкримінують.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 є лише продавцем магазину "37+", а не безпосереднім суб`єктом, що здійснював згадану в протоколі діяльність, тому в розумінні ст.44-3 КУпАП вона не є суб`єктом вказаного правопорушення.

З оглянутого судом відеозапису із диску, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не можна встановити часу здійснення такого запису, а сам відеозапис не підтверджує того, що порушення вказане у протоколі відбувалося саме 15.01.2021 року близько 14.25 год., і саме в магазині "37+", продавцем в якому є ОСОБА_1 .

Крім цього, суддя звертає увагу на допущені в матеріалах справи неузгодженості (неточності) щодо місця скоєння адміністративного проступку, зокрема, згідно змісту протоколу -місцем вчинення правопорушення зазначений магазин "34+", при цьому, місце роботи, посада ОСОБА_1 - продавець магазину "37+".

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, уповноваженою особою не було надано жодних належних та допустимих доказів.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 051959 від 15 січня 2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.