Справа № 226/437/21
Провадження № 3/226/220/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Людмила Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції № 2 Покровського районного управління поліції (м.Мирноград) ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Димитров Донецької області, працюючого слюсарем на шахті «Ефективна вугледобич», проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ОСОБА_1 15.02.2021 року о 17.48 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюваннях на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав і суду пояснив, що ОСОБА_2 його колишня дружина, з якою він розірвав шлюб в 2014році. Мають спільного сина дванадцяти років, вихованням та утриманням якого фактично займається тільки він, так як дружина зловживає спиртними напоями, не працює, домашнє господарство не веде. Оскільки кожен з них окремого житла не має, то вони змушені жити разом в одному будинку, який є їх спільною власністю. Через те, що дружина зловживає спиртними напоями і не приділяє уваги дитині, між ними склалися неприязні стосунки, які ускладнилися ще й тим, що в жовтні 2020 дружина спричинила йому ножове поранення, у зв`язку з чим їй було пред`явлено підозру за ст.121 ч.1 КК України. 15.02.2021 приблизно о 16.00 год. він зробив дружині зауваження з приводу того, що вона знову перебуває в стані алкогольного сп`яніння, намагаючись її присоромити, на що вона відреагувала агресивно, і між ними виникла чергова сварка, під час якої вони обоє застосовували по відношенню один до одного нецензурну лексику. Погроз фізичної розправи він щодо неї не висловлював. Розуміючи, що сварка може перерости в конфліктну ситуацію, як це було в жовтні 2020, він вирішив на деякий час піти з дому і повернувся приблизно через три години та від сина дізнався, що мати телефонувала в поліцію і скаржилася на нього.

Потерпіла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася.

Вивчивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Згідно положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 , правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Поняття домашнього насильства визначено в ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, згідно якої домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Під психологічним насильством розуміється домашнє насильство, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди. Cамі по собі нецензурні висловлювання не є психологічним насильством і утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, лише у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 висловлювався на адресу колишньої дружини нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою. Разом з тим, згідно заяви ОСОБА_2 вона просить вжити до чоловіка заходів адміністративного характеру, який систематично вчиняє відносно неї психологічне насильство. В чому воно полягає та чи мало місце домашнє насильство ІНФОРМАЦІЯ_2 , в заяві не вказується. Сама ОСОБА_3 , знаючи, що протокол, складений відносно її колишнього чоловіка за її заявою, направляться на розгляд суду, в судове засідання, незважаючи на її належне повідомлення, не з`явилася, що не дозволяє суду перевірити зазначені у протоколі обставини. Інших доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства до протоколу не додано, тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеною.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, якою визначаються обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Так як судом події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не встановлено, провадження у справі відносно нього на цій підставі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.245-249 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка