ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2223/20 Головуючий суддя І інстанції Шестак О.І.
Провадження № 33/818/2/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також потерпілого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, студентка, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та до неї застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 340,00грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постановою встановлено, що 07.02.2020 року, в м. Харків, вул. Клочківська, 188, ОСОБА_1 , виходячи з припаркованого автомобіля «Seat Ibiza», державний номер НОМЕР_1 , не пересвідчилась в безпеці і відчинила водійські двері, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Skoda», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілям завдані механічні ушкодження, чим завдані матеріальні збитки. Своїми дiями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 15.13 Правил дорожнього руху, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення

Посилається на те, що суд першої інстанції прийняв до уваги схему місця ДТП, в якій містяться неправдиві відомості. Крім того зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків цієї дорожньо-транспортної пригоди, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Вважає, що суд безпідставно визнав її винною у вчиненні ДТП та не з`ясував чи було взагалі вжито ОСОБА_3 дій по попередженню ДТП, враховуючи те, що від бачив відкриті двері. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що водій ОСОБА_3 порушив ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги в повному обсязі, а також пояснення потерпілого ОСОБА_3 , який заперечував щодо її задоволення та вважав постанову судді законною і обґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними у справі, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 щодо порушення п.15.13 Правил дорожнього руху України.

З метою забезпечення Конституційних засад щодо доступу до правосуддя особи, яка вважає свої права порушеними, а також з метою дослідження та перевірки всіх апеляційних доводів ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції на підставі ст. 294 КУпАП прийнято до розгляду апеляційну скаргу.

Разом з цим належить врахувати, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих відомостей, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №273104 від 07.02.2020, схемі місця ДТП, поясненнях учасника ДТП ОСОБА_3 ; дослідженим в судовому засіданні відеозаписом ДТП.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 1), вбачається, що 07.02.2020 року, в м. Харків, вул. Клочківська, 188, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 виходячи з припаркованого автомобіля «Seat Ibiza», державний номер НОМЕР_1 , не пересвідчилась в безпеці і відчинила водійські двері, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Skoda», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілям завдані механічні ушкодження, чим завдані матеріальні збитки. Своїми дiями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 15.13 Правил дорожнього руху, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В цьому ж протоколі в якості потерпілого зазначений ОСОБА_3 .

З відомостями, зафіксованими в цьому протоколі ОСОБА_1 була не згодна, про що свідчить її підпис.

При цьому, належить взяти до уваги те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, а саме в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, ОСОБА_1 не оскаржувалися.

З огляду на викладене, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитися з обґрунтованістю доводів ОСОБА_1 про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків цієї дорожньо-транспортної пригоди, оскільки КУпАП не містить обов`язкової вказівки щодо зазначення свідків при складанні протоколу за ст. 124 КУпАП, тобто їх відсутність на час складання протоколу не унеможливлює фіксацію події ДТП шляхом складання протоколу.

Крім того, в матеріалах справи міститься схема місця ДТП (арк. 2), яка була складена інспектором поліції безпосередньо після скоєння ДТП. Цією схемою зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів «Seat Ibiza», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Skoda», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . З відомостями, які містяться в цій схемі, учасники ДТП були ознайомлені, про що свідчить їх власноручний підпис, та будь-яких зауважень не заявляли.

Вимоги до складання схеми місця ДТП регулюються пунктом 4 Розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція).

Відомостей про те, що схема місця ДТП, яка відбулась 07 лютого 2020 року на вул. Клочківська, 188 в м. Харкові поліцейськими складена в порушення вимог зазначеної Інструкції апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості подати пояснення і зауваження щодо змісту схеми місця ДТП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що схема місця ДТП містить неправдиві відомості апеляційний суд вважає необґрунтованими.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Пояснила, що вона отримала посвідчення водія в 2018 році і з цього часу керувала транспортним засобом. Іспит з приводу знань ПДР складала і п.13.15 ПДР їй відомий. Також пояснила, що вона 07.02.2020 року в м. Харків по вул. Клочківська, 188 на узбіччі вона припаркувала свій автомобіль і вимкнула двигун, а коли відкривала дверцята стався удар. Вважає, що винен в цій ситуації водій автомобіля Skoda ОСОБА_3 , оскільки він їхав на швидкості більш ніж можливо було та не побачив відчинені двері.

Потерпілий ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову судді без змін.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вони не спростовують правильності висновків, які наведені в оскарженій постанові, оскільки твердження про те, що водій транспортного засобу Skoda ОСОБА_3 їхав з перевищенням швидкості та не побачив відчинені двері автомобіля «Seat Ibiza», не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та нормах вказаних Правил, яким повинні були керуватися обидва водія.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Між тим, кожний учасник дорожнього руху, згідно з вимогами п. 1.4 Правил дорожнього руху, має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У пункті 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 15.13 ПДР України забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП є безпідставними, недоведеними та спростовуються матеріалами справи.

Так, в суді першої інстанції при перегляді відеозапису ДТП було встановлено, що водійські дверцята автомобіля «Seat Ibiza», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відкрила в безпосередній близькості перед автомобілем «Skoda», державний номер НОМЕР_2 , а також встановлено, що до наближення автомобіля «Шкода» дверцята автомобіля «Сеат» були привідчинені, однак, перешкод для проїзду іншому учаснику ДТП це не створювало, небезпека для нього виникла в момент коли ОСОБА_1 різко відчинила дверцята в той момент коли ОСОБА_3 фактично порівнявся з вказаним транспортним засобом і вже не мав можливості уникнути зіткнення в будь який спосіб.

Такі висновки суду відповідають наявному в справі відеозапису та спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, слід звернути увагу на безпідставність доводів ОСОБА_1 про порушення ПДР України водієм ОСОБА_3 , але судом надається правова оцінка його діям у цій справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, надаючи юридичну оцінку діям водія ОСОБА_3 щодо наявності чи відсутності його вини у ДТП, вбачає, що дія ДТП сталася виключно внаслідок необачності водія ОСОБА_1 , яка не дотрималася п.15.13 ПДР України.

Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 15.13 ПДР України, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП є обґрунтованим.

При цьому апеляційний суд погоджується з видом і мірою адміністративного стягнення, якому піддана ОСОБА_1 , оскільки таке адміністративне стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народженнявизнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков