Справа №: 646/520/21
Провадження № 3/646/409/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.21 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Білінська О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючою ФОП ОСОБА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В провадженні Червонозаводського районного суду міста Харкова перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №070774, 08.01.2021 року о 18 годині 30 хвилин, будучи власником фітнес центру «FitCurves», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 56, не припинила роботу закладу в час локдауну, чим порушила п. 3 п.п. 6 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомлена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 070774 від 08.01.2021, письмові пояснення ОСОБА_2 від 08.01.2021 року, фото таблиці, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а суд не в праві збирати самостійно докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

У силу приписів ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція цієї норми закону, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення ОСОБА_1 п. 3 п.п. 6 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Відповідно до п.п. 6 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12. 2020 р. № 1236 ( в редакції що діяла на момент складання протоколу), додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: приймання відвідувачів спортивних залів, фітнес-центрів, басейнів, крім відвідування спортсменами національних збірних команд України та їх тренерами за умови дотримання відповідних санітарних і протиепідемічних заходів.

Суддя наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені доказами долученими до протоколу.

Так, належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

В матеріалах справи відсутні данні про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання.

Крім того, на доданих до протоколу фотознімках зафіксовано лише наявність в залі людей та не надається можливим встановити чи дійсно зображений процес тренувань.

Інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою не було зібрано достатньо доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, на переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення є сумнівними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Таким чином, об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , яка полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, належними доказами не підтверджено, та, враховуючи, що її вину обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства, суддя доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 порушила норми п. 3 п.п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236, суддя дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 44-3, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі через Червонозаводський районний суд м. Харкова апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Білінська О.В.