Справа № 755/4468/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ірклієнко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, громадянки України, працюючої адміністратором хостелу, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2021, о 02-00 годині, за адресою: АДРЕСА_1 , адміністратор хостелу ОСОБА_1 не вжила заходів щодо його закриття, чим порушила вимоги Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

У судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст.268, 277-2 КУпАП, неодноразово не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, приймаючи до уваги, що повідомлення про час і місце розгляду справи також було розміщено на офіційній веб-сторінці суду, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

У цій ситуації, з наявних фактичних даних, які у ракурсі ст. 251 КУпАП є доказами, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом лейтенанта поліції, фотокарткою, а також іншими документами, встановлено, що працівником поліції ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві Руссу С.Л. складено протокол, серії ВАБ №385167 від 01.03.2021 року, про те, що ОСОБА_1 , яка являється адміністратором Хостелу, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме: 01.03.2021, о 02-00 годині, за адресою: АДРЕСА_1 , не вжила заходів щодо його закриття, чим порушила вимоги Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Визначаючись у питанні того, чи є дійсним у діях особи склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, щодо у порушення вищеустановлених правил щодо профілактики заходів протидії поширення короновірусної хвороби COVID-19, суд відмічає таке.

Сама по собі вказана стаття наведеного Кодексу не передбачає конкретних порушень правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норм, як ознак адміністративного порушення, що впливають на його кваліфікацію, так її диспозиція є бланкетною - для встановлення ознак об`єктивної сторони складу діяння, передбаченого цієї статтею, належить звертатися до аналізу нормативно-правових актів, у яких сформульовані правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норми.

В зазначеному протоколі, вказано про порушення вимог пункту 3 частини 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236.

Відповідно суд, щоб відповісти на питання даного блоку, удається до аналізу указаних норм.

Так, ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачає, що урішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

П.п. 13 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: діяльність закладів, що надають послуги з розміщення (крім готелів, санаторно-курортних закладів, установ і закладів, які надають соціальні послуги, реабілітаційних установ для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, а також стаціонарних відділень первинного та складного протезування протезно-ортопедичних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства соціальної політики, дитячих закладів оздоровлення та відпочинку).

Таким чином, у цій ситуації не було дотримано наведених вимог рішень уряду щодо карантину.

Таке невиконання рішення власне і тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Така відповідальність настає для посадових осіб суб`єта господарювання.

Зокрема, КАС в постанові від 04.12.20 у справі № 755/10777/20 указав, що з матеріалів справи вбачається, що особа є адміністратором ресторану, про що він засвідчив в протоколі про адміністративне правопорушення та в своїх письмових поясненнях, що свідчить про те, що він є відповідальною особою суб`єкта господарювання вказаного закладу.

Тим самим, КАС сформовано орієнтири підтвердження факту наявності у особи статусу відповідальної особи суб`єкта господарювання та у даній справі ці відомості установлено шляхом указаних стандартів, сформованих КАС, тобто на підставі відомостей визначених у ст. 251 КУпАП, а саме доказами, наявними у справі (протокол про адміністративне правопорушення), який складено компетентною особою, та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Реалізації такої політики відбувається з урахуванням того, що робочі групи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину (згідно з опитувальником, що додається), викладених у наступних розпорядчих документах: постанова Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2; тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів для кожного окремого виду діяльності, затверджені постановами Головного державного санітарного лікаря України.

Відповідно є дійсним факт порушення правил карантину, а тому такі дії особи, відносно якої складено протокол, слід кваліфікувати за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення (в редакції закону станом на час вчинення правопорушення), якою передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 статті 44-3 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 44-3, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна