ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/171/21 Номер провадження 33/814/294/21Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
Категорія ч. 3 ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм ПП «Опт Демченко», РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 10 січня 2021 року о 16-32 год. на 346км а/д Київ-Харків-Довжанський керував автомобілем «ЗАЗ- 110207» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами Подільським ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області (ВП 34864153 від 22 квітня 2019 року).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.31-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.3 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, та скасувати оскаржувану постанову суду.

Вказує, що відносно нього не може бути застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм на підставі трудового договору і зазначене обмеження позбавить його основного джерела заробітку. Крім того, завертає увагу суду на ту обставину, що він не був обізнаний про існування постанови державного виконавця про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними від 22 квітня 2019 року, оскільки вказана постанова ним не отримувалась.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків про необхідність поновити притягнутому до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин. По суті доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Як слідує з трудового договору від 06 липня 2020 року, ОСОБА_1 працевлаштований водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_2 , а тому застосування стосовно нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами позбавляє боржника законного засобу для існування, що суперечить наведеним вище положенням закону.

Крім того, склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 126 КУпАП передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену, уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби, копію документу, яким відносно особи, що притягується до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. А також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову, про застосування відносно неї відповідного обмеження. Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності ОСОБА_1 про застосування відносно нього таких обмежень.

Оскільки у суду відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановлених щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами апеляційний суд приходить до висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 126 КУпАП.

Суддя місцевого суду, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі, відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП, закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

У зв`язку із закриттям провадження в справі без накладення адміністративного стягнення, враховуючи положення статті 40-1 КУпАП, не підлягає сплаті судовий збір.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області рок від 05 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця