Дата документу 08.04.2021
Справа № 937/1890/21
Провадження № 3/937/709/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Горбачова Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізької області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ід.код: НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2021 року о 12-20 год. ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де вона здійснює підприємницьку діяльність, не забезпечила маркування відстані між відвідувачами не менше ніж 1,5 метри, чим порушила вимоги п.п14 п.2 постанови КМУ №1236 від 05.12.2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала в повному обсязі, пояснивши, що на момент перевірки стрічка на підлозі була затерта відвідувачами, а тому її не було видно. Після встановлення даного порушення працівниками поліції, вона того ж дня усунула порушення. Просила врахувати обставини скоєного правопорушення та не накладати суворе покарання.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ВАБ № 285911 від 19.02.2021, рапортом інспектора Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, поясненнями правопорушника та фототаблицями.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, є одним з носіїв доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Іншими джерелами доказів є пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Аналізуючи матеріали адміністративної справи, пояснення ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 визнала повністю свою провину та щиро розкаялась у скоєному, її діями не спричинено будь-яких негативних наслідків, вона вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи особу винної, малозначність вчиненого нею правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголосити їй усне зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 36, 44-3, 284 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч.1 КУпроАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 ч.1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд в продовж 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: Ю.В.Горбачова