Єдиний унікальний номер 137/172/21
Номер провадження 3/341/395/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 20.02.2021 серії ДПР 18 № 449102 ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у Літинській ЦРЛ № 6 за наступних обставин, викладених у протоколі.

20.02.2021 о 07 годин 10 хвилин по вулиці Ринкова в смт. Літин Вінницької області водій ОСОБА_2 , керував автомобілем Peugeot 206 х2, н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у Літинській ЦРЛ № 6. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2. 9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Денис Т. Д. пояснив, що дійсно 20.02.2021 близько 07 годин 10 хвилин ОСОБА_1 знаходився у середині свого автомобіля на передньому сидінні на місці пасажира. У цей час до нього під`їхали працівники поліції та повідомили, що він нібито керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та пересів на місце пасажира, на що ОСОБА_1 відповів, що він не є водієм транспортного засобу. У подальшому, в ході розмови запропонували йому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився, оскільки вказаним транспортним засобом не керував. Поліцейські запропонували проїхати у районну лікарню для виявлення стану алкогольного сп`яніння, так як у них при собі не було приладу «Драгер». При цьому, ОСОБА_1 хотів пройти огляд на місці вказаної події і попросив поліцейських запросити свідків, на що йому у цьому було відмовлено. У закладі охорони здоров`я поліцейськими проводився огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів без присутності свідків. За фактом складений акт, де результат тесту - позитивний 0, 97 %. При цьому, відео фіксування проходження цього огляду не проводився. Водночас, у медичному закладі вдруге погодився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 лікарем Літинської ЦРЛ ОСОБА_3 , де складено висновок, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що заявлені до ОСОБА_1 поліцейськими притензії є безпідставними, оскільки він нічого не порушував та автомобілем не керував. Огляд хотів пройти на місці, але в порушення його прав змусили їхати до ЦРЛ.

Відповідно до вимог п. 2. 9 «А» ПДР України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам і поясненням особи, суддя виходить з такого.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, згідно з Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх допустимості і достовірності.

Чинний КУпАП не визначає поняття допустимості доказів, проте відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, отримані з порушенням установленого порядку докази не можуть бути покладені в основу судового рішення за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою умовою накладення стягнення є факт керування особою транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Як стверджує представник особи, останнього не було зупинено, автомобіль був припаркований на узбіччі без включення двигуна, а ОСОБА_1 знаходився на передньому сидінні на місці пасажира.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, а саме розділу «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП», огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Так само відповідно до приписів статті 266 КУпАП (у редакції, чинній на час події) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Крім того, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), визначено таке.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3 Розділу ІІ Інструкції).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5 Розділу ІІ Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п. 6 Розділу ІІ Інструкції).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 Розділу ІІ Інструкції).

Крім того, пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, з огляду на викладені приписи законодавства, якщо результати установлення стану алкогольного сп`яніння особи отримано в порушення вимог Інструкції, то такі вважаються недійсними.

Так, з викладених приписів убачається, що огляд у медичному закладі проводиться за однієї з умов: особа відмовилась проходити огляд на місці або не погоджується з результатами такого огляду на місці. Докази наявної однієї з таких умов у справі відсутні.

Більше того, у справі взагалі відсутні будь-які відеозаписи події.

У судовому засіданні відповідно до пояснень представника ОСОБА_1 адвоката Дениса Т. Д. встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо особи, за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції складався з порушенням вимог інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 автомобілем, що той і заперечує. Також, відсутні докази відеофіксації огляду виявлення стану алкогольного сп`яніння та залучення свідків на місці події.

Суддя, дослідивши наявні матеріали справи не встановив доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому це виключає кваліфікацію його діянь за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінивши усі наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходжу висновку про те, що наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами з огляду на таке.

У справі відсутні відеозаписи, які б містили докази зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Також, не виявлено факту, як ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При цьому, суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту, зокрема поясненням такої особи.

Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Оцінка вказаних доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, які за законом покладено на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення, складаючи протокол про адміністративне правопорушення.

Так, аналізуючи всі дані в сукупності і взаємозв`язку, у тому числі враховуючи відсутність будь-яких доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вважаю, що протокол і додатки, а саме, результат тесту № 6 та висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є недопустими доказами у цій справі, оскільки оформленні з порушенням вимог законодавства, та не доводять факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Так, відповідно до Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМ. Р. Мергель