Постанова

Іменем України

19 квітня 2021 року

м. Київ

провадження №33/824/2230/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

розглянув клопотання ОСОБА_1

про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року

у справі №753/2235/21 Дарницького районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП

громадянки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницькогорайонного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою Дарницькогорайонного суду м. Києва від 26.02.2021, ОСОБА_1 , 30.03.20201 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції від 26.02.2021 та закрити провадження у справі.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 також подала клопотання про поновлення строку, в якому просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2021.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначила, що в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а копію оскаржуваної постанови вона отримала 03.03.2021.

Також зазначила, що в межах строку на апеляційне оскарження, а саме 12.03.2021 подала апеляційну скаргу, однак підписану від її імені адвокатом Лебединським Г.І. та без клопотання про поновлення строку.

Вказала, що постановою Київського апеляційного суду від 24.03.2021 апеляційну скаргу, подану 12.03.2021, повернуто особі, яка її подала, Лебединському Г.І. , хоча особисто підписувала та подавала апеляційну скаргу вона.

Посилаючись на те, що копія постанови Київського апеляційного суду від 24.03.2021 отримана захисником Лебединським Г.І. 29.03.2021 та протягом 10 днів подано апеляційну скаргу (30.03.2021), просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2021.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вбачається, що остання була присутня у судовому засіданні при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо неї за ч. 5 ст. 184 КУпАП, свою вину не визнала, про що зазначено у постанові Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року.

Після закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення 26 лютого 2021 року судом оголошено постанову, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. Також в постанові роз`яснено порядок і строк її оскарження.

З наведеного вбачається, що будучи присутньою під час розгляду справи та оголошення постанови після закінчення розгляду справи, ОСОБА_1 була обізнана з результатами прийнятого судового рішення, а також їй було роз`яснено порядок і строк його оскарження.

Частиною першою статті 285 КУпАП визначено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову оголошено 26 лютого 2021 року (а.с. 32-35).

Положеннями ст. 294 КУпАП встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Отже, з урахуванням положень статті 294 КУпАП, останнім днем для подачі апеляційної скарги на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року є 09.03.2021, з урахуванням припадання останнього дня оскарження на святковий день.

Водночас, апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2021 ОСОБА_1 подано до суду 30.03.2021, що підтверджується штампом поштового відділення із відміткою про прийняття поштового відправлення на конверті (а.с. 57). Тобто, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала із пропуском строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

За приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту її отримання, як помилково вважає скаржник, а з моменту її винесення.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин. Про такі причини апеляційний суд повинна повідомити особа, яка подає апеляційну скаргу на постанову судді, зазначивши їх у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та підтвердити належними доказами.

Проте, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не навела переконливих доводів на обґрунтування поважності причини пропуску такого строку, а її посилання на те, що такий строк було пропущено з причин отримання копії оскаржуваної постанови 03 березня 2021 року, без обґрунтування, яким чином ця обставина вплинула на можливість своєчасного (до 09.03.2021) подання апеляційної скарги до суду, є безпідставними, такі причини не можуть вважатися поважними.

Доводи, щодо подання апеляційної скарги захисником Лебединським Г.І. в межах строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а саме 12.03.2021, та повернення апеляційної скарги Лебединському Г.І. постановою Київського апеляційного суду від 24.03.2021 не можуть бути визнані судом, як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.

При цьому, порядок перегляду постанови судді у справах про адміністративне правопорушення регулюється положеннями статті 294 КУпАП, частиною другою якої визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Отже, самостійними суб`єктами оскарження судового рішення в справі про адміністративне правопорушення можуть бути, зокрема, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисник.

Як вбачається з матеріалів справи, захисник ОСОБА_1 - Лебединський Г.І. подав апеляційну скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження постанови від 26.02.2021. Так, апеляційну скаргу Лебединським Г.І. подано 12.03.2021, попри те, що останній день оскарження постанови припадав на 09.03.2021. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Лебединським Г.І. не заявлялось та як наслідок апеляційну скаргу повернуто Лебединському Г.І. постановою Київського апеляційного суду від 24.03.2021.

Таким чином, захисник Лебединський Г.І., як самостійний суб`єкт оскарження судового рішення, реалізував своє право на подання апеляційної скарги.

За таких обставин, посилання ОСОБА_1 на те, що 29.03.2021 вона отримала копію постанови Київського апеляційного суду від 24.03.2021, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження, не може бути прийнято судом, оскільки, як вже зазначалось вище, постановою Київського апеляційного суду від 24.03.2021 повернуто апеляційну скаргу Лебединському Г.І. , як самостійному суб`єкту оскарження судового рішення.

ОСОБА_1 , як самостійний суб`єкт оскарження судового рішення, подала апеляційну скаргу 30.03.2021 та не навела поважних причин пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції.

Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду з прав людини він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Зокрема, у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено, що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

Мотивуючи поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не зазначила обставин, які заважали їй подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк для подання такої скарги.

Оскільки закон пов`язує право особи на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення з моменту її винесення, а не з моменту отримання її копії, остання не навела у клопотанні поважних причин, які перешкоджали їй подати апеляційну скаргу у десятиденний строк, визначений законом. Протягом зазначеного часу ОСОБА_1 не скористалася своїм процесуальним правом, будь-яких доказів про те, що вона не мала можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови судді першої інстанції в апеляційному порядку не надала, тим самим пропустила строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції без поважних причин.

Інших об`єктивних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк, ОСОБА_1 не наведено.

За відсутності будь-яких доказів про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на оскарження постанови.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року, про що ставить питання ОСОБА_1 , не має, а тому у задоволенні клопотання про поновлення такого строку слід відмовити, у зв`язку із чим апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 20201 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ф. Мазурик