ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021 Справа №607/1433/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інженера «Тернопільміськгаз», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 22 січня 2021року о 05 год. 55 хв. в м.Тернополі по вул. 15 Квітня керував транспортним засобом «Mitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510 ARМF 0286» та огляду в медичному закладі КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Ловчук М.В. вказала, що немає доказів того, що саме ОСОБА_1 22 січня 2021року о 05 год. 55 хв. в м.Тернополі по вул. 15 Квітня керував транспортним засобом, у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду повідомив, що 22 січня 2021 року о 5 год. 50 хв. його розбудили звуки сигналізації його автомобіля. Проснувшись, він помітив збоку біля його транспортного засобу автомобіль з включеними фарами та біля нього стояв чоловік та копав ногами по колесах його машини. Після цього він одягнувся на вийшов на двір, побачив, що чоловік на автомобілі намагався виїхати з припаркованого місця та очевидно, автомобіль, належний свідку, йому заважав це зробити. Вийшовши, ОСОБА_2 запитав, в чому справа та чому той копає ногами його автомобіль, на що той відповів, що не може виїхати, хоча на той час він майже виїхав з припакованого місця. Підійшовши ближче, свідок зрозумів, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки рухи та мова були нечіткими. На запитання ОСОБА_2 чи п`яний ОСОБА_1 , той відповів, що не керував транспортним засобом. Коли він почав викликати поліцію, ОСОБА_1 намагався втекти з місця події на своєму автомобілі, але свідок йому це завадив зробити. По приїзду працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення. Категорично стверджує, що ОСОБА_1 керував автомобілем та він це бачив, оскільки той намагався втекти з місця події, а також, коли свідок вийшов з квартири, ОСОБА_1 вже майже виїхав з місця парковки.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.п. 1.3 п. 1 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038719 від 22 січня 2021 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 від 22 січня 2021 року, з яких вбачається, що вони були присутні, коли ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу та проїхати в медичний заклад, на що той категорично відмовився;

- оглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудної камери відеореєстратора, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,

- рапортом працівника поліції;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який вказав на ОСОБА_1 , як на особу, яка 22 січня 2021 року керував транспортним засобом.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом суд до уваги не бере та розцінює, як обраний спосіб для уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки факт керування транспортним засобом підтверджується показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 .

Окрім того, суд роз`яснює, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду N 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання

функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під

час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа

транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП

не має значення, протягом якого часу особа, яка

перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів,

що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним

засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли

він почав рухатись.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, а тому вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 грн.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич