Житомирський апеляційний суд
Справа №760/481/21 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря судового засідання Волянської О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 захисника Кобриної Н.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за у виді штрафу, розміром 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 12.12.2020 року о 08-56 год. в м. Києві по проспекту В. Лобановського, 4А, керував автомобілем Volkswagen Jetta, д.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд розглянув справу у його відсутність, хоча ним до суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що він хворів та перебував на лікуванні.

Зазначає, що з адміністративним правопорушенням не згоден, свою провину не визнає, вважає, що адміністративні матеріали, складені відносно нього не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозаписи, суд прийшов до безпідставного висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що він, у присутності зупинених працівниками поліції свідків чітко вказував, що огляд на стан наркотичного сп`яніння пройде самостійно. Пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» йому не пропонували. В протоколі відсутній його підпис, працівниками поліції йому не роз`яснені його права.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та захисника Кобриної Н.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суд виконав зазначені вимоги та розглянув справу в останній день строку встановленого законом, а саме 11.03.2021 року.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до відповідальності повинна сумлінно користуватися своїми правами, не зловживати ними з метою затягування розгляду справи для спливу строків визначених ст. 38 КУпАП та уникнення особи від відповідальності.

Висновки суду повністю узгоджуються з практикою Європейського суду, який в своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП складений щодо ОСОБА_1 12.12.2020 року надійшов до Солом`янського районного суду м.Києва 12.01.2021 року, про що як засвідчують матеріали справи ОСОБА_1 знав, крім того, відповідно до його клопотання від 19.01.2021 року, матеріали справи були направлені до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області (а.с.7).

Судом першої інстанції вживались заходи щодо виклику ОСОБА_1 в судові засідання для розгляду справи, але ОСОБА_1 не на одне з них не з`являвся, 02.03.2021 року подав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з перебуванням на лікуванні, про наступний день розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 30, 31), в судове засідання 11.03.2021 року не з`явився про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду, врахувавши при цьому, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надана можливість скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є обов`язковим проведення лабораторних досліджень в закладі охорони здоров`я на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

У відповідності з п.п. 11.12,13 Інструкції для проведення лабораторних досліджень у обстежуваного відбираються зразки біологічного середовища, якими можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров за відбір, транспортування, цілісність яких відповідає заклад охорони здоров`я.

З врахуванням цих вимог нормативних актів та вказаних особливостей огляду на стан наркотичного сп`яніння, які потребують спеціальних медичних знань та застосування медичного обладнання є правильним висновок суду про те, що ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який він повинен був пройти у закладі охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №010323 від 12.12.2020 року, письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 , виконуючи функції водія, перебував за кермом транспортного засобу, не заперечував при спілкуванні з працівниками поліції факту керування, а в своїй апеляційній скарзі зазначав, що був зупинений працівниками поліції. Працівниками поліції було роз`яснено йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Зазначені докази, які є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 .

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Не дають підстав для скасування судового рішення і інші доводи апелянта, які є формальними та жодним чином не свідчать про незаконність чи необґрунтованість прийнятого рішення.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП йому призначено мінімальне стягнення.

За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2021 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук