ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/582/21 Справа № 205/9026/20 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Цапліна О.К. на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07.11.2020 року о 14:15 год. у м. Дніпро на вул. Караваєва біля буд. 42 керував автомобілем Mersedes-Benz S 500, д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців, порушення мови. На вимогу працівників поліції пройти медичний огляд у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі адвокат Цаплін О.К. просить поновити строк на оскарження постанови; скасувати постанову судді та прийняти нову, якою призначити справу до нового розгляду.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що про існування оскарженого рішення ОСОБА_1 дізнався з єдиного реєстру судових рішень та адвокат отримав рішення в приміщенні суду 22.03.2021 року.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що суд не повністю з`ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, тому постанова є незаконною та необґрунтованою.

Вказує на те, що суд, порушуючи вимоги ст.268 КупАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на захист, хоча було подано заяву про відкладення розгляду справи.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Цаплін О.К. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, поважних причин свого неприбуття не повідомили, тому вважаю можливим розглянути справу за відсутності цих осіб, що відповідає і узгоджується з вимогами частини шостої статті 294 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, враховуючи те, що постанова була винесена без участі ОСОБА_1 , за його ствердженнями копію постанови він отримав 22.03.2021 року, апеляція надана 24.03.2021 року, що не спростовано матеріалами справи, тому причини пропуску строку є поважними, і вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суддя зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №182557 від 07.11.2020 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- рапортом інспектора поліції від 07 листопада 2020 року, згідно якого під час несення служби за вказаною у протоколі адресою було зупинено автомобіль Мерседес-Бенз під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах акоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зазначили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яке керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

А тому є також необґрунтованими доводи апеляції про неповноту дослідження судом доказів, ненадання належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам. На думку апеляційного суду, зазначені твердження захисника носять суб`єктивну оцінку та спростовуються матеріалами провадження та доказами по справі, наведеними вище, в їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено. Крім того, письмові докази узгоджуються з поясненнями свідків, а тому сумнівів в їх достовірності у апеляційного суду не виникає.

Ствердження адвоката, що були порушенні права ОСОБА_1 на захист, оскільки суд розглянув справ за його відсутності, хоча було подано заяву про відкладення розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять такої заяви, а належних доказів в підтвердження цьому адвокат не надав.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді та призначення нового розгляду з мотивів наведених в апеляції, апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Цапліну О.К. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Цапліна О.К. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко