Чортківський районний суд Тернопільської області
Копія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року Справа № 608/557/21

Номер провадження3/608/364/2021

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л. М. , за участю секретаря с/з Фаштикоської М.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 007718 від 14 березня 2021 року вбачається, що 14 березня 2021 року о 11 год. 15 хв. ОСОБА_1 , в місті Чорткові по вул. Шевченка, керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, як зазначено в протоколі, в присутності двох свідків, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, просив закрити провадження щодо нього та пояснив, що про всі обставини він виклав в письмових поясненнях, поданих Чортківському районному суду Тернопільської області 6 квітня 2021 року. Вважає постанову про притягнення його до адміністартивної відповідальності незаконною, посилається на недопустимість доказів та на практику ЄСПЛ, просить справу провадженням закрити.

На розгляд справи судом викликався поліцейський, який склав вищевказаний протокол ОСОБА_2 , однак він до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові пояснення особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу і цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї інструкції. Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт б розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

В матеріалах справи, відсутній акт огляду на стан сп`яніння та відсутнє направлення особи на огляд в заклад охорони здоров`я, що вказує на порушення поліцейським встановленої вимогами ст.266 КУпАП, процедури огляду водія на стан алкогольного сп"яніння. Така позиція узгоджується із постановами Тернопільського апеляційного суду у справах за №595/1667/20 від 21.02.2021 р., за № 951/485/20 від 5.10.2020 року.

Оскільки, поліцейським порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину особи ОСОБА_1 немає, тому протокол про адміністративне правопорушення від 14.03.2021 року, складений поліцейським ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, є недопустимим доказом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З метою перевірки показань ОСОБА_1 суд викликав в судове засідання поліцейського ОСОБА_2 , який склав зазначений адміністративний протокол. Однак, він не з`явився до суду, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, явку осіб, які зазначені ним, як свідки, до суду не забезпечив, хоча доведення винуватості покладається саме на орган, який виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 допустив порушення хоча б одного пункту ПДР України, які стали причиною його зупинки та докази того, якою була причина його зупинки.

Таким чином, поліцейським порушено вимоги ст. 35 Закону України "Про поліцію", оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що були підстави для зупинки керованого ним автомобіля.

Так, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік, зокрема, передбачає :

1)якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2)якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів

транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи

адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що

транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-

транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4)якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5)якщо необхідно* здійснити опитування водія чи пасажирів Про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6)якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським' або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7)якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8)якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9)порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10)якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Із матеріалів справи вбачається, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 було порушено будь-який пункт ПДР України і це порушення стало причиною його зупинки, не має. Також відсутня постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а тому зупинка вказаної особи була незаконною.

Така позиція узгоджується із постановою ВС у справі за № 686/11314/17 від 15.03.2019 року.

Відповідно до практики ЄСПЛ та широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими. Оскільки причини для зупинки ОСОБА_1 у поліцейського не було, то всі здобуті докази, які отримані в процесі таких дій, є недопустимими та неналежними доказами.

Таким чином, у суду немає достанньо належних та допустимих доказів щодо події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних» чітко регламентують, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, а також вказується, коли поліцейський повинен її обов`язково вмикати.

Проте, відеозапис та відеозйомка до протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не додана, хоч про це вказано у супровідному листі про таке направлення диску до суду, однак, вказаний диск до суду на день розгляду справи так і не поступив.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопрушення зазначається: дата та місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по - батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища та адреси свідків та потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністартивної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопрушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) вбачається, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правоворушення. Оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністаривне правопорушення ( Справа Лучанінова протии України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02)).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що місцем вчинення правопорушення є м. Чорткові по вул. Шевченка, а сам протокол було складено у м. Чорткові по вул. Пігути.

Однак, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дана обставина взагалі не відповідає дійсності. В письмових поясненнях він вказав, що вже вихав із м. Чорткова, проїхав через міст, де є розв`язка і повороти на Тернопіль та Заліщики, та вже проїхав в сторону селища Заводське, і тільки там був зупинений працівниками поліції. Вони йому пояснили, що їм хтось зателефонував, тому вони його і зупинили. Таким чином, вважає, що не відповідає дійсності місце його зупинки, це не була вул. Шевченка в м. Чорткові і все це мало би бути зафіксоване на відео. Вказує, що далі вони поїхали у центр м. Чорткова, проїхали повз приміщення суду та запинились на стоянці біля банку, що через дорогу від суду та біля приміщення пошти. На вулиці Пігути, де ніби-то було складено протокол про адміністративне правопорушення, вони не були взагалі і не зупинялися. Дана вулиця знаходиться біля Чортківської районної лікарні, куди вони не їхали. Вказані обставини зафіксовані на відео, яке суду не надано.

Таким чином, суд самостійно позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що інкримінуються у вину особі. Це пов`язано з тим, що суд не може змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано в протоколі, чи самостійно витребовувати докази, а повинен розглянути справу та ухвалити рішення виключно на основі зібраних працівниками поліції документів (рішення ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»).

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують пози розумним сумнівом, факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 9, ч. 1 ст. 130, 247, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд протягом 10 днів з дня її оголошення.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/557/21

Постанова набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя Л. М. Запорожець

Копію постанови видано " " ________________ року.

Секретар: