1Справа № 335/2622/21 3/335/717/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює адміністратором кафе «Сан Сіті», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 027923 від 07 березня 2021 року, 07.03.2021 о 22 год. 16 хв. гр. ОСОБА_1 являючись адміністратором кафе «Сан Сіті», за адресою: АДРЕСА_2 , організувала дозвілля, а саме: танці. Чим порушила Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 зі змінами №104 від 17.02.2021, а саме: п.п. 9 п. 3.

У судове засідання адвокат Кокін А.Ж., який представляє інтереси ОСОБА_1 надав письмові заперечення, відповідно до яких зазначив, що ОСОБА_1 вину у скоєному не визнає. Також зазначив, що стаття 44-3 КУпАП передбачає порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано по ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме, вона, як адміністратор не припинила дозвілля, а саме дискотеку, чим порушила карантинні обмеження, встановлені п.п. 9 п. 3 постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020. Норма статті 44-3 КУпАП, носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення в протоколі обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Жоден з пунктів зазначеної постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, зі змінами від 17.02.2021, не встановлює її обов`язки, як адміністратора, контролювати роботу дискотеки. Зазначена Постанова Кабінету Міністрів України КМУ № 1236 від 09.12.2020, свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони суб`єктам господарювання на проведення дискотек може нести виключно суб`єкт господарювання, ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, а також, в матеріалах справи відсутні докази здійснення нею господарської діяльності у кафе «Сан Сіті», а її працевлаштування на посаді адміністратора у даному кафе не підтверджує наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не може нести відповідальність за діяльність вказаного кафе та її роботодавця. Також, у протоколі серії ВАБ № 027923 від 07.03.2021 відсутні відомості про свідків правопорушення, та понятих, у присутності яких цей протокол було складено. На підставі викладеного, просить адміністративну справу закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КупАП, з наступних підстав.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП, встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Положеннями постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, забороняється проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій тощо.

Тобто, вказана норма Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

При цьому, встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність та не зареєстрована відповідно до закону як фізична особа-підприємець, а згідно вказаного протоколу є адміністратором, тобто найманим робітником.

Таким чином, адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що остання є суб`єктом господарювання, а тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП, ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, за правилами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, показаннями свідків.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, жодних належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення не надано.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладені в протоколі обставини, докази додані до протоколу, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 280, 283, 308 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.А. Крамаренко