Справа № 404/2554/21
Номер провадження 3/404/991/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 02.04.2021 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул.Соборній, 22-а у м.Кропивницькому, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила наїзд на транспортний засіб «Skoda Octavia А5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, після чого вживала алкоголь (алкогольний напій «Fragolino» 7%) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.10є Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП не визнала та пояснила, що вона за часу та обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, стала учасником дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася за її вини, оскільки вона має незначний досвід керування транспортними засобами. Після ДТП вона зустрілася із потерпілим та узгодила з останнім усі питання відшкодування завданих збитків, після чого пішла додому. Приблизно через годину на місце події приїхали працівники поліції (яких на її думку могли викликати очевидці події) які звернулися до неї. Алкогольні напої після вказаної події вона не вживала та знаходилася у шоковому стані через подію, яка трапилася, у зв`язку з чим за порадою присутніх, у тому числі поліцейських, надала долучені до справи пояснення, а працівники поліції підтвердили, що саме така позиція буде кращою для неї. Просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, серед яких: копія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (а.с.2), довідка про отримання особою посвідчення водія (а.с.3), письмові пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4-7), відеозапис події (а.с.8) суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з п.2.10.є Правил дорожнього руху водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю вживала алкогольний напій до приїзду на місце події працівників поліції. Вказані обставини заперечила ОСОБА_1 , зазначивши, що після ДТП зустрілася із потерпілим та узгодила порядок відшкодування завданих збитків, після чого пішла додому та не була водієм автомобіля. Також, безпосередньо у суді вона зазначила, що після ДТП вона знаходилася у шоковому стані, в таку ситуацію потрапила вперше, у зв`язку з чим коли на місце події через значний проміжок часу приїхали поліцейські, за порадою присутніх, яку підтримали працівники поліції, надала пояснення, відповідно до яких вона після дорожньо-транспортної пригоди до приїзду працівників поліції вживала вдома келих шампанського. Проте насправді алкогольні напої за вказаних обставин вона не вживала.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються ОСОБА_1 . При цьому, до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 лише підтверджують причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди та вказують про наявність, на їх думку, у останньої ознак алкогольного сп`яніння, проте, будь-якої інформації з приводу часу вживання алкогольних напоїв, а також взагалі з приводу вживання останньою будь-яких алкогольних напоїв, вони не містять та очевидцями вказаної події вони не були. На відеозаписах, долучених до матеріалів справи, відсутня будь-яка фіксація вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, а надані останньою пояснення безпосередньо спростовано нею в суді. При цьому поліцейськими у встановленому законодавством порядку, у тому числі передбаченому ст.266 КУпАП, стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлявся, а положеннями ч.4 ст.130 КУпАП не передбачено відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, суд звертає увагу на те, що поліцейські звернулися до ОСОБА_1 з цього приводу, згідно з долученим відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення за сплином більше двох годин із моменту події ДТП.

Відтак, достатніх та достовірних доказів (відеозаписів, пояснення свідків тощо), які б вказували на те, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю вживала алкогольний напій до матеріалів справи не долучено та суду не надано.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України), що, зважаючи на характер відповідальності, визначеної КУпАП, враховується судом.

З огляду на викладене суд бере до уваги пояснення надані ОСОБА_1 саме у суді, які повністю спростовують письмові пояснення останньої та пояснення зафіксовані на відеозаписах. При цьому письмові пояснення ОСОБА_1 не містять достатніх відомостей з приводу алкогольного напою, який вона вживала згідно з твердженням протоколу про адміністративне правопорушення, а відеозапис у більшій мірі містить навідні запитання поліцейського з цього приводу. Таким чином жодний з долучених доказів у достатній мірі не спростовує надані у суді пояснення ОСОБА_1 , у якої поліцейськими у встановленому законодавством порядку не було виявлено стану алкогольного сп`яніння, тому на переконання суду відсутні підстави стверджувати те, що остання вживала алкогольні напої після ДТП.

Докази проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як це передбачено положеннями ст.266 КУпАП, та виявлення стану алкогольного сп`яніння у матеріалах справи відсутні. Свідки цього в матеріалах справи не вказані, будь-які документи з цього приводу не складалися. Під час провадження у справі поліцейськими стосовно ОСОБА_1 не проводилися дії, у результаті яких встановлено стан алкогольного сп`яніння, які передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Таким чином на переконання суду у справі відсутні об`єктивні, достатні, допустимі та достовірні докази, передбачені законодавством, які б безсумнівно підтверджували твердження про вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, що становить обов`язкову ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а тому, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яку притягають до відповідальності, суд приходить до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Оскільки обставини порушення Правил дорожнього руху, викладені в протоколі, поставлені під сумнів наявними доказами, не ґрунтуються на достатніх та достовірних доказах, витлумачивши усі сумніви у доведеності вини на користь ОСОБА_1 , суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаного стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, що стосується порушення вимог п.2.10.є Правил дорожнього руху, чого не доведено у судовому засіданні.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130 ч.4, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло