19.04.2021 Справа № 337/1070/21
Провадження № 3/337/617/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжі матеріали по протоколу ААБ № 130202 , що надійшли з УПП в Дніпропетровській області полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 18.02.2020 року, о 15 годині 33 хвилини, перебуваючи у с.Широке, вул.. Стасова,3-а, Криворізького району Дніпровської області на автозаправочній станції, керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , став учасником ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР, скоївши адмінправопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП,

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він, 18.02.2021 року, повертаючись у м.Запоріжжя зі сторони м.Кривий Ріг, з метою заправки автомобіля, заїхав на АЗС, з двох карток розрахувався за пальне, отримав чеки, касир сказала, що його автомобіль заправлений. Коли він підійшов до машини, заправника біля автомобіля не було, його він не чекав, а сів в автомобіль і розпочав рух. Люк отвору бензобаку на його автомобілі знаходиться з іншої сторони, тому заправний пістолет він, коли сідав в автомобіль, не бачив. Під час руху він почув удар по автомобілю, зупинив авто, вийшов з нього та побачив, що заправочний пістолет від`єднався від шлангу та стирчить в отворі бензобаку. Підійшов заправник, пістолет забрав та пішов, а він уїхав з АЗС, претензій до нього не було та заправник побажав йому щасливої дороги. Заправник не казав йому що буде викликати працівників поліції, тому він уїхав спокійно, а коли через деякий час, йому зателефонувала дружина та повідомила, що йому необхідно повернутися за АЗС, він приїхав, подивився на пістолет, який від`єднався від шлангу, впевнився, що він не пошкоджений. Вину не визнає у скоєнні правопорушення, бо з АЗС він уїхав пясля того, як заправник побажала йому щасливої дороги та не пре`явила жодних претензій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (обєкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, ст. 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: "Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь".

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Зазначена стаття за своїм змістом є бланкетною нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, а саме до Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України:

- залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу:

- дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Отже, орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення, повинен довести, по-перше, що дорожньо-транспортна подія мала місце, по-друге, чи спричинили дії учасника пригоди необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

п. 2.10. а ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Отже обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення, на переконання, суду є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Як вбачається із складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, 18.02.2020 року, о 15 годині 33 хвилини, перебуваючи у с.Широке, вул.. Стасова,3-а, Криворізького району Дніпровської області на автозаправочній станції, керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 став учасником ДТП, залишив місто пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР.

Матеріали надані суду не містять жодних доказів виклику співробітників УПП та проведення ними розшукових дій відносно водія ОСОБА_1 . Також не містять і доказів, що водій самовільно, свідомо, покинув місце ДТП, які б спростували доводи ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що заправник побажав йому щасливої дороги, і лише після цього він уїхав з АЗС.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження по справі необхідно закрити.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.