ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5825/21
провадження № 3/753/3069/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 23 березня 2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2021 року серії ДПР18 № 015892 водій ОСОБА_1 25 лютого 2021 року о 22 год. 35 хв. на вул. Ялтинська, 15, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився.

ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його адвоката, які просили про закриття справи, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2021 року серії ДПР18 № 015892, складений стосовно ОСОБА_1 ; пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`янння у лікаря-нарколога; відеозаписи з бодікамер поліцейських АА00798.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат заявили клопотання про закриття справи, подавши таке й у письмовому вигляді, наполягаючи на тому, що ОСОБА_1 фактично від огляду не відмовлявся, але просив провести огляд в іншій формі. Також вони послалися на захворювання шлунка, наявне у ОСОБА_1 , що могло б вплинути на позитивний результат при проходженні ним огляду за допомогою спеціального технічного приладу Драгер.

Втім суд вказані показання не приймає до уваги, оскільки відеозапис з бодікамери поліцейського розпочинається з питання поліцейського до ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої напередодні, на що останній надав ствердну відповідь. Після чого добровільно погодився проїхати до лікаря-нарколога, куди прибувши розпочав конфлікт із лікарем щодо відмови від підпису добровільної згоди, яку він мав підписати перед початком огляду, зокрема за змістом розмови наголошував на недоліках такої добровільної згоди, її змісту тощо. Своїми діями фактично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що також підтвердив у присутності свідків у тому ж кабінеті лікаря.

При цьому суд констатує, що за весь час, що тривав відеозапис з бодікамери поліцейського ОСОБА_1 жодного разу не повідомив про наявне захворювання, що унеможливлювало проведення огляду за допомогою приладу Драгер, хоча вказав на вживання алкогольних напоїв.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, у розмірі передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М. С. Бондаренко