КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/824/5065/2021
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 грудня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю секретаря судового засідання Мариняк Т.О., захисників особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатів Збіглея І.В., Соловей Л.В. та представника Київської митниці Держмитслужби Келеберденка В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Збіглея І.В., на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі 3 468 021 грн. 99 коп.

Цією ж постановою стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Як зазначено в постанові судді, відповідно до протоколу №0498/10000/21 про порушення митних правил від 05 квітня 2021 року: 19.12.2017 в зоні діяльності Одеської митниці ДФС (п/п «Іллічівський рибний порт» м/п «Чорноморський») із території Туреччини через митний кордон України у автомобілі з р.н.з НОМЕР_1 на адресу ТОВ «ІНСАЙД ТРАСТ» () переміщено товари - «крейда природна, плитка та плити керамічна та з травертину, засоби чищення, запасні частини до автомобілів, друкована продукція», у кількості - 566 місць, загальною вагою брутто - 22 109,68 кг.

Переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснено із наданням товаросупровідних документів без яких не можливо отримати дозвіл на переміщення через митний кордон та дозвіл на проведення митного оформлення товарів, а саме: попередньої митної декларації від 19.12.2017 № UA125000/2017/963579, TIR Carnet № XC.81505305, CMR від 14.12.2017 № 126528, інвойсу від 12.12.2017 № 101486/17, із зазначенням вартості товару - 7782,56 доларів США (USD).

Після прибуття автомобіля з р.н.з НОМЕР_1 в зону діяльності Київської митниці ДФС, товари - «крейда природна, плитка та плити керамічна та з травертину, засоби чищення, запасні частини до автомобілів, друкована продукція», були заявлені декларантом, гр. 54 митної декларації, ТОВ «ІНСАЙД ТРАСТ» - гр. ОСОБА_1 на митному посту «Вишневе» за митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ від 21.12.2017 № UA125200/2017/615506, оформлений та випущений у вільний обіг.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці був наданий контракт від 10.10.2016 № ETG-10102016 GB/UA, укладений між продавцем -компанією «ETOILE GLAM LP» (Suite 2,5 St. Vincent Street, Edinburgh EH 3 6SW Scotland, UK) та покупцем - компанією ТОВ «ІНСАЙД ТРАСТ» (Україна), TIR Carnet № XC.81505305, CMR від 14.12.2017 № 126528, інвойс від 12.12.2017 № 101486/17, а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації.

Листом Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби від 12.03.2020 № 15/27-04/7.8/546 до Київської митниці Держмитслужби надіслано звернення митних органів Турецької Республіки.

Митні органи Турецької Республіки разом із зверненням надали завірену копію експортної митної декларації від 14.12.2017 № 17341300ЕХ796843, фактури від 14.12.2017 № 012616 до неї, TIR Carnet № XC.81505305, які стосується експорту вищевказаного товару із території Турецької Республіки в Україну.

Згідно інформації, вказаної у експортній митній декларації від 14.12.2017 № 17341300ЕХ796843, компанією «CEVAT DUNDAR CADDESI NO 17/35» (OSTIM YENIMAHALLE ANKARA/TURKEY) - гр. 2 «Відправник», на адресу: компанії «EUROSTAR LTD» (м. Київ, вул. Тургенівська 77, Україна) - гр. 8 «Одержувач» із території Туреччини в Україну експортовано товар - «сушарка, алюмінієвий профіль, частини вікон та дверей, гумовий ущільнювач», на умовах поставки FOB (ISTANBUL) вагою брутто - 2 856 кг.

В графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» вказаної експортної митної декларації зазначено фактурну вартість товару, яка становить - 105 484,90 євро. Отже, митним органам Турецької Республіки вказаний вантаж задекларовано із вартістю - 105 484,90 євро.

Також, вказана вартість товару в сумі - 105 484,90 євро зазначена й в інвойсі від 14.12.2017 № 012616 на підставі якого складено декларацію.

Товари, згідно інформації в TIR Carnet № XC.81505305, переміщувались в складі консолідованого вантажу в кількості вагою брутто - 22 109,68 кг із Турецької Республіки переміщувались автомобільним транспортом із р.н.з НОМЕР_3/НОМЕР_4.

Згідно АСМО «Інспектор» за митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ від 21.12.2017 № UA125200/2017/615506 проведено митне оформлення товару - «крейда природна, плитка та плити керамічна та з травертину, засоби чищення, запасні частини до автомобілів, друкована продукція», у кількості - 566 місць, загальною вагою брутто - 22109,68 кг із вартістю 7782,56 доларів США.

Вказані товари переміщено із Туреччини в Україну на адресу ТОВ «ІНСАЙД ТРАСТ» автомобільним транспортом із р.н.з НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за книжкою TIR Carnet № XC.81505305.

При цьому, товари, які експортовано із Турецької Республіки в Україну автомобільним транспортом із р.н.з НОМЕР_3/НОМЕР_4 за TIR Carnet № XC.81505305 в складі консолідованого вантажу за експортною митною декларацією від 14.12.2017 № 17341300ЕХ796843, за найменуванням та вартістю не відповідають товарам, які оформлено в Україні.

Отже, переміщений в Україну із Туреччини у складі консолідованого вантажу за TIR Carnet № XC.81505305 товар - «сушарка, алюмінієвий профіль, частини вікон та дверей, гумовий ущільнювач» вагою брутто - 2 856 кг, фактурною вартістю - 105 484,90 євро (вказаною в експортній митній декларації від 14.12.2017 № 17341300ЕХ796843, фактури від 14.12.2017 № 012616, на підставі яких було здійснено експорт товарів із території Туреччини до України), що згідно курсу НБУ, станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (19.12.2017) складає - 3 468 021,99 грн., переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, які містять неправдиві відомості необхідні щодо одержувача, найменування товару та неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товарів.

Отже, в діях громадянина України ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Збіглей І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14.05.2021 року, скасувати вищезазначену постанову, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 277-2, 278, 279 КУпАП, оскільки на адресу ОСОБА_1 не надходила судова повістка, і він не був повідомлений про дату та місце розгляду справи, а про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише тоді, коли звернувся за правовою допомогою до АБ «Збіглей та партнери», 13.10.2021 року, у зв`язку з арештом його банківських рахунків.

Під час опрацювання запиту клієнта, ОСОБА_1 , а саме із Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо, що 14.05.2021 року Солом`янським районним судом м. Києва прийнято постанову у справі № 760/12186/21, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України. Разом з тим, апелянт зазначає, що повний текст судового рішення було оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 20.09.2021 року, а посилання суду в оскаржуваній постанові суду щодо направлення повідомлень на поштову адресу ОСОБА_1 судових повісток, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які не містять жодних підтверджень.

Крім цього, апелянт посилаючись на інформацію, яка міститься на веб-сайті Судова влада України, зазначає, на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення № 760/12186/21 надійшли до суду 12.05.2021 року, та вже 14.05.2021 року прийнято оскаржуване судове рішення. Враховуючи неналежне повідомлення про розгляд справи №760/12186/21 про порушення митних правил, ОСОБА_1 не мав можливості прибути на розгляд справи, надати суду свої доводи та пояснення, крім того, матеріали справи не містять доказів про направлення прийнятої постанови судом на адресу ОСОБА_1 .

Щодо оскарження самої постанови, то як вказує апелянт, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням обставин справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення по суті.

Зокрема, на думку апелянта, представник митного органу безпідставно склав стосовно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки останній не вчиняв жодних протизаконних дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу документів, що місять неправдиві відомості щодо вартості товарів, а викладені у протоколі висновки не відповідають дійсним обставинам справи, що залишилось не дослідженим судом першої інстанції.

Більш того, як зазначає апелянт, матеріали справи про порушення митних правил ОСОБА_1 не містять будь-яких відомостей та жодних належних чи допустимих доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Натомість, захисник вказує, що суд у постанові на такі докази не посилається, лише констатує факт, про повідомлення турецької сторони, яке на думку апелянта, не має жодного відношення до справи. Звертає увагу апелянт і на те, що отримане повідомлення викладене на іноземній мові, однак, в матеріалах справи відсутній офіційний переклад цього документу, а тому на думку апелянта, не може вважатись належним та допустимим доказом у справі.

Заслухавши пояснення захисників особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення представника Київської митниці Держмитслужби, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

По-перше, враховуючи обставини наведені в апеляційній скарзі захисникаОСОБА_1 - адвоката Збіглея І.В., вважаю, що строк на подання апеляційної скарги на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року підлягаєпоновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, проаналізувавши та оцінивши докази, які були зібрані по справі, вважаю, що сама апеляційна скарга також підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 458 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно вимог, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 491 МК України, однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Порушення митних правил, як це передбачено ч. 1 ст. 458 МК України, є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, як це передбачено ч. 2 ст. 459 МК України, можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Доказами у справі про порушення митних правил, згідно приписів ч. 1 ст. 495 МК України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суддя, яка розглядала справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , пославшись на обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил № 0498/10000/21 від 05 квітня 2021 року, дійшла висновку про наявність підстав для визнання громадянина України ОСОБА_1 , який на момент вчинення правопорушення був керівником декларанта - ТОВ «ІНСАЙД ТРАСТ» винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи з того, що вказане правопорушення повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, даними протоколу про порушення митних правил та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком судді, з огляду на таке.

Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі матеріали справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , крім протоколу про порушення митних правил, не містять у собі будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б, поза розумним сумнівом, дозволили зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Що ж стосується протоколу про порушення митних правил, то сам по собі він не може вважатися беззаперечним доказом вини особи у порушенні митних правил, якщо викладені в ньому обставини не підтверджуються іншими доказами, належність та достовірність яких не викликає будь-яких сумнівів.

Разом з тим, як вважає суд апеляційної інстанції, викликає сумнів сам факт наявності такої підстави для порушення справи про порушення митних правил, як офіційне письмове повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримане від митних та правоохоронних органів іноземних держав, оскільки звернення Міністерства торгівлі Турецької Республіки, яке не є митним, а тим більше правоохоронним органом іноземної держави, до Державної фіскальної служби України стосувалося не порушення митних правил, зокрема директором ТОВ «ІНСАЙД ТРАСТ» ОСОБА_1 , а допомоги у розслідуванні комерційних угод, яке здійснювало Міністерство торгівлі Турецької Республіки щодо турецької фірми «AlanYol Insaat Taah. Tic. ve San. Ltd. Sti.».

При цьому, всупереч вимогам ст. 252 КУпАП, а також ч. 1 ст. 495 МК України суддя не тільки не надав належної оцінки зібраним по справі доказам, а й залишив поза увагою обставини, які могли істотно вплинути на його висновки.

Зокрема, суддею залишено поза увагою той факт, що відповідно до даних протоколу про порушення митних правил, який було складено щодо ОСОБА_1 , під час митного оформлення товару в зоні діяльності Київської митниці ДФС на митному посту «Вишневе», останнім, крім митної декларації від 21.12.2017, був наданий контракт від 10.10.2016 № ETG-10102016 GB/UA, укладений між продавцем - компанією «ETOILE GLAM LP» (Suite 2,5 St. Vincent Street, Edinburgh EH 3 6SW Scotland, UK) та покупцем -компанією ТОВ «ІНСАЙД ТРАСТ» (Україна), TIR Carnet № XC.81505305, CMR від 14.12.2017 № 126528, інвойс від 12.12.2017 № 101486/17, а також інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації, а відповідно до копій документів, які були надані Міністерством торгівлі, а не митними органами Турецької Республіки, зокрема експортної декларації від 14.12.2017 № 17341300ЕХ796843 відправником (продавцем) та одержувачем (покупцем) виступали інші компанії, так само як і назва експортованого товару та його вартість.

При цьому, як прямо зазначено у протоколі про порушення митних правил, товари, які експортовано із Турецької Республіки в України автомобільним транспортом із р.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за книжкою TIR Carnet № XC.81505305 в складі консолідованого вантажу за експортною митною декларацією від 14.12.2017 № 17341300ЕХ796843, за найменуванням та вартістю не відповідають товарам, які оформлено в України.

З наведеного виникає питання, на підставі яких саме доказів суд дійшов висновку про те, що саме ОСОБА_1 здійснив переміщення товару, а саме «сушарка, алюмінієвий профіль, частини вікон та дверей, гумовий ущільнювач» вагою брутто - 2 856 кг, фактурною вартістю - 105 484,90 євро, що згідно курсу НБУ, станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (19.12.2017) складає - 3 468 021,99 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача, найменування товару та неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товарів, з урахуванням того, що крім перевірки наданих ОСОБА_1 документів, проводився вибірковий митний огляд товару, з частковим розкриттям пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з урахуванням п. 2 ст. 338 МК України, про що був складений Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 21.12.2017, в процесі якого не було виявлено будь-яких розбіжностей, зокрема щодо найменування товару та його вартості.

Більш того, суддею залишено без уваги той факт, що якщо митний орган вважає, що ОСОБА_1 здійснив переміщення товару, а саме «сушарка, алюмінієвий профіль, частини вікон та дверей, гумовий ущільнювач» вагою брутто - 2 856 кг, фактурною вартістю - 105 484,90 євро, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача, найменування товару та неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товарів, то звідки тоді взявся товар, а саме «крейда природня, плитка та плити керамічна та з травертину, засоби чищення, запасні частини до автомобілів, друкована продукція», у кількості - 566 місць, загальною вагою брутто - 22109,68 кг, вартістю 7782,56 доларів США, який був розмитнений ОСОБА_1 21.12.2017 на митному посту «Вишневе» та випущений у вільний обіг.

Враховуючи вищенаведене, а також інші обставини, на які звертається увага в апеляційній скарзі, оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки вона не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги ст. 62 Конституції України про те, що будь-яке обвинувачення, в тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а провадження у справі щодо нього - закриттю, з підстав, передбаченихп. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 531 МК України, а також ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Збіглею І.В. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисникаОСОБА_1 - адвоката Збіглея І.В.задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі 3 468 021 грн. 99 коп. - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в його діях складу порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Зуєвич Л.Л.