Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/149/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2021, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Кіровським районним судом м. Кіровограда від 15.03.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та у відповідності до положень ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 30.01.2021 р. о 22-16 год., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом - «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_2 по вул. Ак. Корольова 34/19.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2021, та провадження у справі закрити.

Зазначає, що жодних доказів, що автомобіль ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_2 рухався порушуючи правила дорожнього руху немає.

Відеозаписи, які були надані працівниками поліції не послідовні, та не є безперервними.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №149880 від 30.01.2021 не відповідає дійсності та обставинам справи.

У матеріалах справи відсутні докази керування автомобілем саме ОСОБА_2 . Факт, що апелянт погодився продути алкотестер, пройти медичний огляд та підписати протокол не є доказом погодженням з адміністративним правопорушенням.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликають сумніви, оскільки останні не бачили керування автомобілем, п були запрошені в якості понятих для продуття алкотестеру.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та в його інтересах захисника-адвоката Іващенка О.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що алкогольні напої вживав, проте автомобілем не керував, за кермом був його брат. ОСОБА_2 спочатку сидів на задньому сидінні, потім переліз на пасажирське.

Для повного та всебічного розгляду справи, в судовому засіданні було переглянуто відеозапис події з нагрудних камер поліцейських, який підтверджує факт огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння в присутності двох свідків за допомогою приладу Драгер з дотриманням положень ст. 266 КУпАП., результат показав 1.32 проміле. ОСОБА_1 під час проведення огляду зазначав, що не керував транспортним засобом та погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 149880 від 30.01.2021, ОСОБА_1 30.01.2021 о 22-16 год. керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_2 по вул. Корольова 34/19, що підтверджується висновком №48 від 30.01.2021 та результатом огляду на стан сп`яніння на місці, який проводився за згодою водія, результат 1.32 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України. (а.с.1).

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 обґрунтований наявними у справі доказами, а саме відеозаписом (а.с.12) та письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №149880 від 30.01.2021 року (а.с.1); довідкою про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом (а.с.2), результатом алкотестеру «Драгер-6810», згідно з яким в крові ОСОБА_1 виявлено - 1.32% проміле алкоголю (а.с.3-4); актом огляду на стан сп`яніння (а.с.5), висновком КНП «КОНД КОР» №48 від 30.01.2021 року (а.с.6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7-8); свідоцтвом (а.с.9); а також копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №43 від 30.01.2021 року відносно ОСОБА_1 ; копією журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.01.2021 року відносно ОСОБА_1 ; копією направлення на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.01.2021 року /найменування закладу охорони здоров`я - КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР».

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Судом на виконання вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам.

Суд обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №149880 від 30.01.2021 в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 30.01.2021 р. о 22-16 год., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом - «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_2 по вул. Ак. Корольова 34/19.

Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, підпис поліцейського, що склав протокол, що цілком відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не спростовував ту обставину, що при складанні протоколу були присутні два свідки, у присутності яких він висловлював свою позицію щодо проходження огляду, і від яких поліцейський відбирав пояснення.

В апеляційній скаргі апелянт заперечував той факт, що свідки не могли бачити як він керував транспортним засобом, оскільки були запрошені пізніше.

Апеляційний суд вважає, що судом вірно взято до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 ОСОБА_3 , які під час складання протоколу підтвердили, що водій ОСОБА_1 погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат якого склав 1.32 проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився та виявив бажання проїхати до медичного закладу для визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки саме обставини проходження огляду мають бути підтверджені свідками.

Те, що пояснення написані не власноручно свідками, не ставить під сумнів їх достовірність, оскільки свідки ОСОБА_4 ОСОБА_3 , як видно власноручно підписали ці пояснення та зазначили, що з їх слів записано вірно і ними прочитано.

Пояснення свідків в цілому узгоджуються з іншими доказами у справі і ставити під сумнів їх достовірність підстав не має.

Як видно з пояснень, свідки засвідчили перебіг тих подій, очевидцями яких були безпосередньо.

Зміст пояснень свідків не містить вказівок про те, що вони бачили, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в той час як в них зазначено про факт відмови від результату огляду на місці, а відтак підстав для сумніву у їх достовірності, апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до положень ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відеозапис із камери нагрудного відеореєстратора поліцейського свідчить про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо на місці зупинки із використанням технічного засобу «Драгер», та у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 після проходження огляду на місці з результатами не погодився та виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Відтак, слід визнати безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння.

Доводи апелянта щодо відсутності цільного фрагменту відеозапису з нагрудної камери поліцейського, апеляційним судом також визнаються безпідставними, оскільки з переглянутого запису просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 30.01.2021 на місці зупинки водія ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст. 251 КУпАП, є належним і допустимим.

При цьому, відсутність одного чи декількох відео файлів, ніяким чином не можуть впливати на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин справи та доведеності поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявні в матеріалах справи відеозаписи повністю узгоджуються з обставинами справи.

Окрім того, наявних відео файлів цілком достатньо для досягнення цілей, регламентованих у п. 1.4.5 Інструкції.

Обґрунтовано суд взяв до уваги і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.01.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння,

Під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 повідомив, що транспортним засобом керував не він, а його брат, проте з відеозапису достеменно видно, що особа пересідала з водійського місця на пасажирське та до транспортного засобу підходив чоловік, якого ОСОБА_1 зазначив, як товариша.

Ані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ані стороною захисту не надано належних доказів щодо керування ВАЗ 2109 іншою особою.

Посилання апелянта на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, як те передбачено ст. 266 КУпАП не можуть бути визнані підставою для скасування постанови.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та призначено справедливе стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 та запобігати в подальшому вчинення останнім нових правопорушень.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2021, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова