23.03.2021 Справа № 756/1741/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1741/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2021 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ) відповідно до інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

14.01.2021 о 01:20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Opel Vectra (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. Оболонському, 16 у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в установленому порядку за згодою водія ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 6820 ARSC-0265 у присутності двох свідків, результат огляду склав 1,09‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП на адресу проживання, повідомлену поліцейському під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття. Відповідно до наявних у матеріалах справи зворотних повідомлень рекомендованих відправлень за повідомленою ОСОБА_2 адресою «адресат відсутній».

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України»26.04.2007, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Каракуця проти України» від 16.05.2017).

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 (справа №911/3142/19) направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 (справа №913/879/17), від 21.05.2020 (справа №10/249-10/19), від 15.06.2020 (справа №24/260-23/52-б).

З огляду на неявку в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи її неодноразове повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, суд з огляду на положення ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством (далі - Правила).

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 1.3 Правил передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9.а) Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог пункту 2.9.а) Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194057 в якому зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в установленому порядку за згодою водія ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 6820 ARJL-0246 у присутності двох свідків, результат огляду склав 1,09‰. Протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП.

При цьому, відповідно до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначених у протоколі, ОСОБА_1 згоден з його змістом. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи не містять, не надано таких і під час судового розгляду справи;

- даними, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склав 1,09‰, що перевищує допустиму межу, а також роздруківкою результату тесту за допомогою Drager Mobile Printer ARJH-0213;

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського №АА00672, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 у присутності вищевказаних свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager ALCOTEST 6820 ARJL-0246 та відмовився від пропозиції поліцейського слідувати з ними до лікаря-нарколога для повторного огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я з метою забезпечення достовірності результатів такого огляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу а також ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до матеріалів справи, поліцейським дотримано вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 при проведення огляду на стан сп`яніння водія, а також «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1496/27941 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, тобто, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Керуючись статтями 401, 130, 221, 276-280, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян