Номер провадження: 33/813/513/21
Номер справи місцевого суду: 492/16/21
Головуючий у першій інстанції Варгаракі С.М.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Громадського О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Громадського О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Арцизького райсуду Одеської області від 22.02.2021, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нова Іванівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці, а також стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 16.12.2020, о 19:30 год., ОСОБА_1 , на автодорозі М05 «Київ-Одеса» 452 км Біляївського району Одеської області керував автомобілем марки «Volvo FH 460», д.н.з. НОМЕР_1 з додатково встановленими чотирма світловими приладами, що не відповідають вимогам конструкції такого транспортного засобу, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 31.4.3. «а» Правил дорожнього руху України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Громадський О.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на таке:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що відсутня кваліфікуюча ознака «повторність», оскільки постановою серії ЕАН №3567573 від 18.12.2020, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), тобто за інше правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП;

- судом 1-ої інстанції не взято до уваги, що на момент складання протоколу ДПР18 №076769 та винесення оскаржуваної постанови, відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова серії ЕАН №3567573 від 18.12.2020 не набрала законної сили;

- з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №076769 та постанови суду не зрозуміло якого типу ліхтарі було додатково встановлено на автомобіль яким керував ОСОБА_1 та чи було таке встановлення з порушенням вимог Примітки п.31.4.3 ПДР;

- суд 1-ої інстанції в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 , незважаючи на те, що останнім через знайомого було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою;

- суд 1-ої інстанції, накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , не взяв до уваги, що єдиним його джерелом прибутку є заробітна плата водія вантажівки у ФОП « ОСОБА_3 ».

Посилаючись на наведені обставини, захисник Громадський О.В. просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Громадського О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника Громадського О.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 076769 від 26.12.2020 (а.с. 1), відповідно до якого 26.12.2020, о 19:30 год., ОСОБА_1 , на автодорозі М05 «Київ-Одеса» 452 км Біляївського району Одеської області керував автомобілем марки «Volvo FH 460», д.н.з. НОМЕР_1 з додатково встановленими чотирма світловими приладами, що не відповідають вимогам конструкції такого транспортного засобу, повторно протягом року;

- довідкою інформаційного порталу Національної поліції (а.с. 2), згідно з якою, ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП;

- постановою про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3567573 від 18.12.2020 (а.с. 3), відповідно до якої ОСОБА_1 у м. Одесі по вул. Одарія 24 керував автомобілем марки «Volvo FH 460», д.н.з. НОМЕР_1 з додатково встановленими чотирма світловими приладами, що не відповідають вимогам конструкції такого транспортного засобу;

- відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції (а.с. 5), з якого вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що додатково встановлені чотири світлові прилади не відповідають вимогам конструкції його транспортного засобу, оскільки раніше притягувався до адміністративної відповідальності за таке саме правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.12.2020 постановою серії ЕАН №3567573 (а.с. 3 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що він керував автомобілем марки «Volvo FH 460», д.н.з. НОМЕР_1 з додатково встановленими чотирма світловими приладами, що не відповідають вимогам конструкції такого транспортного засобу, та в подальшому він не усунув зазначений недолік та продовжував експлуатацію зазначеного транспортного засобу.

Так, 26.12.2020 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 076769 від (а.с. 1), відповідно до якого, він керував автомобілем марки «Volvo FH 460», д.н.з. НОМЕР_1 з додатково встановленими чотирма світловими приладами, що не відповідають вимогам конструкції такого транспортного засобу, повторно протягом року.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника Громадського О.В. з приводу відсутності кваліфікуючої ознаки - «повторність».

Що стосується посилань захисника Громадського О.В. на те, що на момент складення протоколу серії ДПР18 №076769 та винесення оскаржуваної постави, відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова серії ЕАН №3567573 від 18.12.2020 не набрала законної сили, апеляційний суд зазначає наступне.

Враховуючи, що діючим КУпАП не визначено чим слід керуватись: часом набрання попередньою постановою законної сили або часом її постановлення, апеляційний суд вважає за можливим в даному випадку застосувати аналогію закону та положення найближчої галузі права, тобто кримінального процесуального.

Згідно із правовим висновком викладеним в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 01.06.2020 (у справі №766/39/17) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.

Так, дійсно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова серії ЕАН №3567573 від 18.12.2020 про накладення стягнення за вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП на момент складення протоколу серії ДПР18 №076769 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП не набрала законної сили, однак в даному випадку слід керуватись саме часом постановлення попередньої постанови, а не часом набрання нею законної сили.

Окрім того, із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Посилання захисника Громадського О.В. на те, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , незважаючи на те, що останнім через свого знайомого було подано клопотання про відкладення розгляду справи, апеляційний суд сприймає критично, оскільки відповідно акту Арцизького райсуду Одеської області (а.с. 15), заява була подана особою від імені правопорушника, при цьому будь-яких документів, які посвідчують її особу та повноваження її, як представника правопорушника надано не було, тобто заява була подана особою, яка не мала право на її подачу.

Окрім того, відповідно до поштових повідомлень про вручення судової повістки, ОСОБА_1 був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Так, санкція ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення, яке було накладено судом першої інстанції на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, оскільки це найм`якіше стягнення передбачене санкцією ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що суд 1-ої інстанції в оскаржуваній постанові допустився технічної помилки при зазначені дати вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення - 16.12.2020, натомість з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №076769 та інших матеріалів справи вбачається, що датою вчинення є 26.12.2020.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Громадського О.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову суду 1-ої інстанції - змінити.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Громадського О.В. в інтересах ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Постанову Арцизького райсуду Одеської області від 22.02.2021 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП -змінити.

Вважати вірною дату вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення - 26.12.2020.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца