П О С Т А Н О В А

про повернення адміністративних матеріалів

09.04.2021 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь Василь Ярославович, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з СВ ВП № 3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Працівниками СВ ВП № 3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області скеровано до суду матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, з підстав викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 102286 від 23.01.2021.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що такі слід повернути для належного оформлення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 102286 від 23.01.2021 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначено порушену норму закону.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП, є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема відсутні свідки. ДОП СППП Франківського ВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Дудком Р. складено протокол на ОСОБА_1 , яка 23.01.2021 близько 13 год. 40 хв. по вул. А. Горської, 2 у м. Львові знаходилась на ринку «Привокзальний» та здійснювала продаж побутових товарів, а саме: спортивний одяг, чим порушила п.3 пп.4 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, однак як вбачається із долученої фотографії даний факт не відображає дійсності, оскільки з фотографії не можливо встановити за якою адресою зроблена ця фотографія (день, місяць, рік, час), доказів відеофіксації не долучено.

Як вбачається із матеріалів справи, такі повернуті на доопрацювання відповідно до постанови судді від 09.03.2021.

Відтак, не усунувши недоліки, зазначені в постанові, матеріали без виконання, скеровані до суду повторно.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, що надійшли до Франківського районного суду м. Львова 07.04.2021 після дооформлення, приходжу до висновку, що постанова суду від 09.03.2021 не виконана, відтак такі, не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України, та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП, передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У протоколі про адміністративне правопорушення, а також рапорті працівника поліції, який складений ДОП СППП Франківського ВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Дудком Р., не зазначено про наявність будь-яких інших осіб.

Будь-які інші належні і допустимі докази, які б свідчили про вчинення 23.01.2021 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 05.08.2019 (справа № 712/12830/16-а), показання працівника поліції, надані в якості свідка, повинні оцінюватись критично, якщо останній є зацікавленою особою.

За вказаних обставин, враховуючи порушення, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звертається увага на те, що норми КУпАП, не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення, вважаю, що, адміністративна справа не може бути розглянута судом згідно з вимогами чинного законодавства і повинна бути повернута органу, який її склав, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 256, 268, 277, 278, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, повернути начальнику СВ ВП № 3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області - на доопрацювання.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. Кузь