Провадження № 33/811/362/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2021 року,

встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 17.11.2020 о 06:00 год. у м.Івано-Франківськ, по вул.Галицькій, 24, керував транспортним засобом «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати таку. Крім цього, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вважає, що дана постанова є незаконною, прийнятою із грубим порушенням норм процесуального права, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Починаючи з першого засідання по справі, неодноразово зазначав що перебуває на військовій службі, в офіцерському складі.
Окрім того, вказував, що бажає давати пояснення з приводу події, яка мала місце 17.11.2020, оскільки обставини зазначені в протоколі не відповідають дійсності, а докази, які містяться в справі про адміністративне правопорушення є безпідставними та необґрунтованими.
Отже, суддя знаючи про поважність причини його неявки у судове засідання, будучи проінформованим про те, що він ставить під сумнів законність складеного протоколу, відхилив заявлене клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу за його відсутності, чим, власне позбавив його права на захист, що суперечить вимогам ст. 268 КУпАП та порушує його процесуальні права.
Складення протоколу та оформлення інших матеріалів адміністративного правопорушення, на підставі яких судом встановлено наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. відбувалося із значними порушеннями
Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами можливості керування цим транспортним засобом уповноваженій нею особі та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься жодних доказів того, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення автомобіль у нього вилучався, або керування передавалося іншій особі.
Після того, коли протокол про адміністративне правопорушення щодо нього був оформлений, місце: зупинки ним залишено самостійно, з продовженням руху за кермом свого власного автомобіля, без видачі тимчасового дозволу працівниками патрульної поліції, на право керування і транспортними засобами.
Про наведене, судом першої інстанції у постанові від 16.02.2021, взагалі не згадується, а висновок щодо доведеності його винуватості - не ґрунтуються на належних та допустимих доказах по справі.
Окрім цього, пунктами 2, 6 розділу І Інструкції передбачено, що у разі наявності ознак сп`яніння, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який має спеціальні звання, проводить на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або доставляє водія до найближчого медичного закладу.
В матеріалах справи також відсутнє направлення на визначення стану наркотичного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, що, свідчить про те, що у встановлений законом спосіб він не направлявся - інспекторами управління патрульної поліції у заклад охорони здоров`я для визначення стану такого сп`яніння. Проведення огляду, без наявності ознак, притаманних наркотичному, чи алкогольному сп`янінню, законних і належним чином обґрунтованих підстав стосовно останнього у інспекторів патурльної поліції - не було.
На вказані порушення не звернув увагу суд першої інстанції.
Через те, що одним наче б то з основних доказів, які міститься у матеріалах адміністративної справи, слугують заздалегідь заготовлені поліцейськими шаблони пояснень для осіб-свідків, з цього приводу виникають сумніви щодо правомірності порядку оформлення самого протоколу про адміністративне правопорушення (наведені обставини не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень).
Однак, на вказані порушення процедури складання протоколу та правильності оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення суддя першої інстанції уваги не звернув, не вжив належних заходів спрямованих на доопрацювання, щоб у подальшому встановити всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, тим самим виніс оскаржувану постанову.
В обґрунтування строку на апеляційне оскарження зазначає, що перебуває на військовій службі, копію постанови отримав 22.02.2021 та подав апеляційну скаргу у поштове відділення 02.03.2021, оскільки можливості вчасно скласти і подати апеляційну скаргу у нього не було.
24.03.2021 на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, у зв`язку, з наведеним, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали справи №344/16207/20 та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Щодо мотивів наведених в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції провів розгляд у відсутності ОСОБА_1 , чим позбавив його права на захист, то такі не заслуговують на увагу, оскільки суддя неодноразово відкладав справу та на адреси ОСОБА_1 і Військової частини НОМЕР_2 , у якій такий проходить військову службу, скеровувались судові повістки. ОСОБА_1 знаючи про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, і справа розглядається Франківським районним судом м.Львова, не вжив жодних дій для того, щоб з`явитись у судові засідання суду першої інстанції, тобто уникав здійснення свого процесуального обов`язку як особа щодо якої вирішується питання притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Також, вірним є висновок суду першої інстанції, в тому, що в даній категорії справ участь особи під час розгляду справи не є обов`язковою, оскільки розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не входить у перелік категорій справ, визначених у ч.2 ст.268 КУпАП, який є вичерпним.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №101714 від 17.11.2020 року, на думку апеляційного суду, складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Доводи ж апеляційної скарги про його невідповідність вимогам законодавства не приймаються до уваги.

Поряд з цим, безпідставними є доводи апеляційної скарги в частині не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто відстороненню підлягають особи на час проведення огляду на стан сп`яніння, з метою встановлення перебування особи у стані того чи іншого сп`яніння, що мало місце в даному випадку, оскільки ОСОБА_1 відсторонили від керування транспортним засобом та доставили на службовому автомобілі працівників поліції у медичний заклад.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності направлення на визначення стану наркотичного сп`яніння, спростовуються матеріалами справи, у яких на аркуші 3 наявне таке направлення.

Крім цього, апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах справи не викликають сумніву у їх достовірності, тому немає потреби у допиті цих свідків, адже вони підтвердили лише факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м.Львова від 16.02.2021 року.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.