ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/45/21Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/202/21 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Шкільняка Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Шкільняка Б.М. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, 08 січня 2021 року о 23:25 год в с. Старий Скалат, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21099, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Шкільняк Б.М. просить постанову суду відносно його підзахисного скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивує апеляційну скаргу невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП у зв"язку з зазначенням в ньому про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп"яніння, що є порушенням вимог п.2.9а ПДР України та самостійною зміною судом фабули адмінправорушення, який вказав в постанові про керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.5. ПДР України.

Посилається на порушення поліцейськими вимог статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" в зв"язку з відсутністю в матеріалах справи будь-яких доказів необхідності зупинки, працівниками поліції, транспортного засобу.

Вказує на порушення працівниками вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення у медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Посилається на порушення працівниками поліції вимоги щодо безперервності здійснення запису за допомогою нагрудних відеокамер та вказує що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав передбачених Конституцією України та ст. 268 КУпАП та працівники поліції не повідомили йому, які саме ознаки алкогольного сп"яніння ними були виявлені та не роз"яснили порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що в матеріалах справи не міститься інформації за допомогою якого спеціального технічного засобу повинен проводитись огляд на стан сп`яніння та чи дозволено його використання МОЗ та Держспоживстандартом. Розглянувши матеріали справи, заслухваши захисинка, який підтримав подану скрагу з викладених у ній мотивів, перевіривиш доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497316 від 08 січня 2021 року який відповідає вимогам статті 256 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , якими засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння; письмовою розпискою ОСОБА_4 , якою відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; диском відеозапису із камери поліцейського СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21099, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився; поясненнями даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_4 , яка є племінницею ОСОБА_1 ,, та в яких вона вказала, що її дядько вживав алкоголь, проте вона не бачила чи керував він автомобілем та підтвердила факт написання нею розписки; поясненнями даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_5 , в частині підтвердження ним факту вживання алкоголю разом з ОСОБА_1 в гостях у ОСОБА_4 ; поясненнями даними в судовому засіданні інспектором СРПП Тишко Р.М., з яких вбачається, що він, перебуваючи на службі разом з ОСОБА_6 переслідували на службовому автомобілі транспортний засіб ВАЗ21099 д.н.з. НОМЕР_1 , що виїхав з заправки в с. Старий Скалат, та який на їх вимогу не зупинився та після вимушеної зупинки було встановлено особу водія - ОСОБА_1 , який перебував сам в автомобілі та з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що в фабулі протоколу зазначено про керування, ОСОБА_1 , транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.9а ПДР, а не п.2.5 Правил, на увагу не заслуговують, оскільки дана фабула містить інформацію, в якій зазначено про відмову від проходження огляду водієм, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, тобто стосується порушення вимог п.2.5 ПДР, який й відображено у протоколі, що повністю відповідає диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову від керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Крім того, слід зазначити що протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст.251 КУпАП є одним із доказів на підтвердження вчинення особою адмінправопорушення, який суд оцінює в сукупності з іншими доказами. Всі досліджені судом докази беззаперечно вказують на відмову водія від огляду на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки автомобіля, тому суд прийшов до вірного висновку про притягнення водія за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп"яніння.

Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Шкільняка Б.М. на відсутність в матеріалах справи направлення водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу оскільки вимогами закону не передбачено долучення вказаного направлення до матеріалів справи, а лише видачу його безпосередньо особі, яка направляється на огляд.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта стосовно того, що працівники поліції не представили жодних спеціальних технічних засобів, за допомогою яких мав би проводитись огляд на стан сп`яніння, а також не надали сертифікату щодо їх повірки та дозволу на їх використання, оскільки такої вимоги ОСОБА_1 не заявляв .

Посилання апелянта на відсутність будь-яких доказів необхідності зупинки, працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано, як водієм не виконано вимог про зупинку транспортного засобу поданого поліцейськими за допомогою увімкнених проблискових маячків. Крім того, в судовому засіданні інспектор СРПП Тишко Р.М. пояснив причини зупинки автомобіля, будь-якої інформації щодо оскарження таких дій працівників поліції, ОСОБА_1 , в порядку адміністративного судочинства, суду не надано.

Доводи апелянта щодо порушення працівниками поліції вимог щодо безперервності здійснення запису за допомогою нагрудних відеокамер оцінюю критично оскільки згідно з вимогами відомчої інструкції відеозапис може перериватись та він не є обов`язковим додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було роз"яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, проте від підпису у протоколі у відповідній графі останній відмовися, про що працівником поліції зроблено відмітку у відповідності до вимог Закону.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі- відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шкільняка Б.М. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя