Справа № 697/117/21
Провадження № 3/697/140/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 13.01.2021 о 21 год. 50 хв. в смт. Вапнярка по вул. Незалежності, керував транспортним засобом FORTE, FT 125-K9A без БН, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, розширені зіниці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення від 13.01.2021 серії ДПР18 № 462985, з яким він був ознайомлений.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення та його письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, суд звертає увагу на те, що під час складання протоколу у справі та надання письмових пояснень з приводу обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 462985 від 13.01.2021, ОСОБА_1 повідомив, що місцем його проживання є: АДРЕСА_1 , а тому безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив, а навпаки в протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що зі змістом протоколу він ознайомлений, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення правильні.

Таким чином, з метою забезпечення реалізації прав ОСОБА_1 судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, однак поштові відправлення були повернуті до суду з відмітками: «адресат відмовився» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Водночас, незважаючи на вказане, ОСОБА_1 не лише не з`являється у судові засідання, а й з жодними заявами чи клопотаннями щодо розгляду справи до суду не звертався, взагалі не цікавився інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема у Рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року вказано, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Також у Рішенні у справі «Пономарьова проти України» від 03.04.2008 року Європейським судом з прав людини зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За змістом Рішення у справі «Каракуця проти України» від 16.02.2017, Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків.

Аналіз викладених вище обставин та факт неодноразової неявки ОСОБА_1 в судові засідання дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу щодо результатів розгляду надісланого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності, шляхом закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на вказане, враховуючи вищезазначені рішення Європейського суду з прав людини та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи, з метою недопущення спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, вважаю, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про розгляд справи, але без поважних причин у судові засідання не з`являвся, а тому можливо розглянути дану справу за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021, внесено зміни до ст. 130 КУпАП, якою збільшено розміри адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 13.01.2021, до набрання чинності змін викладених у Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17.03.2021, та які посилюють його відповідальність, то розгляд справи необхідно провести у межах закону, що діяв до 17.03.20210, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Суддя, вивчивши матеріали адміністративного провадження встановив, що в діях ОСОБА_1 є адміністративне порушення в складі ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей факт підтверджено:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462985 від 13.01.2021;

- поясненнями ОСОБА_1 , які викладені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення, що перед тим як сісти за кермо мотоцикла, випив 0,5 літрів пива, з протоколом згоден;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які викладені на окремому аркуші де він зазначив, що 13.01.2021 він приїхав до свого товариша гр. ОСОБА_2 , жителя смт. Вапнярка, щоб погостювати на свята. Близько 21 год. 30 хв., випивши 0,5 літрів пива «Чернігівське», взявши його мотоцикл марки FORTE FT 125-K9A, сів за кермо даного мотоцикла та поїхав в напрямку залізничного вокзалу станції Вапнярка в магазин, щоб купити продукти харчування, після чого, рухаючись по вул. Незалежності, був зупинений працівниками поліції;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що вказані свідки підтвердили те, що гр. ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано прийти медичний огляд (медичне освідування) та стан сп`яніння у медичному закладі, а також продути прилад «Драгер» для встановлення стану сп`яніння, на що гр. ОСОБА_1 відмовився.

Вищезазначені факти вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням характеру правопорушення, яке є грубим порушенням вимог ПДР України, а також особи ОСОБА_1 , який сів за кермо у стані алкогольного сп`яніння, а також нехтування обов`язками водія, суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, суд дійшов висновку, що на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу.

Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454,00 грн.).

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 279, 283, 284, ч. 1 ст. 130 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

За вчинене правопорушення піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративному стягненню у виді накладення штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: , одержувач: ГУК у Черкаській області/тг м.Канів/21081100, номер рахунку: UA0023717, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати громадянином штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська 18/5, м. Київ, 016001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Б. К. Скирда