КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Київ

Справа 752/2939/21

Апеляційне провадження № 33/824/ 1756/2021

Категорія: ч.2 ст. 123

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Вотінцева Є.Г. в інтерсах Шевченка Ю.В. на постанову Голосіївського районного суду м. Києва 16.02.2021 року

за матеріалами справи, які надійшли з УПП у м. Києві ДПП проадміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , - за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 16.12.2020 о 12-10 год. в м. Києві по просп. Науки, 171/2, керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороняючому рух (червоному) сигналі світлофора, чим порушив п. 20.5 в) ПДР України.

Тобто, ОСОБА_1 вчинив дії, передбачені ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва 16.02.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП та застосувано адміністративне стягнення у видіпозбавлення права керування транспортними засобамистроком на 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користьдержави судовийзбір у розмірі 454 /чотиристап`ятдесятчотири/ гривні.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат Вотінцев Є.Г. в інтерсах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду м.Києвавід 16.02.2021 року, змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, а саме з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу на штраф в розмірі 50 неоподатковуванихмінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнавав, розкаявся в скоєному, та пояснив що заборонене (червоне) світло світлофора загорілось під час перебування його автомобіля під шлагбаумом, тому він був змушений продовжувати свій рух, бо вже знаходився в місці де стоянка (зупинка) транспортних засобів заборонена.

Вважає, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, яка визначає загальні правила накладення стягнення за адміністративні правопорушення.

Зазначає, що вирішуючи питання про накладенняадміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя, як прямо зазначено у постанові, не врахував характер вчиненногоправопорушення, даніпро особу, наслідкивчиненого ним правопорушення.

Вказує на те, що санкція ч. 2 ст. 123 КУпАПпередбачає декілька видів адміністративного стягнення, зазначає, що суддя не тільки не мотивувавналежним чином призначення ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, передбаченого вказаним законом, хоча і в мінімальному розмірі, а й навіть не послався на положення ст. 33 цього Кодексу, яка визначає загальні правила накладення стягнення за адміністративнеправопорушення.

Також зазначає, що грубого або повторного порушення встановлено не було і суддя не навів цього у своїй постанові.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вотінцева Є.Г. котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративнавідповідальність настає за порушення в`їзду на залізничний переїзд, у випадках, коли рух через переїзд заборонено.

Пунктом 20.5 «в» Правил дорожнього руху України забороняється рух через переїзд якщо увімкнено заборонений сигнал світлофорачи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

На переконання апеляційного суду, суддя районного суду дотримавсявимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтованийвисновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненомуповністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданимдо протоколу відеозаписом.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги та водія ОСОБА_1 про те, що заборонене (червоне) світло світлофора загорілося під час знаходження автомобіля порушника під шлагбаумом, правового значення не мають, оскільки з матеріалів справи достовірно вбачається, що переїзд водій перетнув на червоне світло.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, та в межах санкції ч. 2 ст. 123 КУпАПправильно призначив покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Посилання в апеляційному суді на те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується, доглядає хвору матір, яка мешкає в селі і до якої необхідно їздити, суд відхиляє з огляду на те, що на ці обставини порушник в суді першої інстанції не посилався, відповідно вони і не могли бути враховані. Крім того, перетин залізничного переїзду на червоне світло є грубим порушенням правил дорожнього руху, а тому суд правомірно позбавив водія права керувати транспортним засобом. Підстав для пом`якшення міри покарання суд не вбачає.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставівикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вотінцева Є.Г. в інтерсах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва 16.02.2021 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київськогоапеляційного суду