Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
16.04.2021 Справа №: 388/413/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2021 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., за участю прокурора Вітряка Р.Ю., розглянув матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, фізична особа підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має адміністративних стягнень,

за частиною 1 статті 172-6, частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи станом на 00.00 годину 1 січня 2019 року суб`єктом декларування згідно із Законом України «Про запобігання корупції» (далі Закон), а саме особою зазначеною у підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону депутат сільської ради, у період з 00.00 години 1 січня 2019 року до 1 квітня 2019 року у порушення вимог частини 1 статті 45 Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме 1 травня 2019 року о 22.03 годині, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого, передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи станом на 00.00 годину 1 січня 2020 року суб`єктом декларування згідно із Законом, а саме особою зазначеною у підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону депутат сільської ради, у період з 00.00 години 1 січня 2020 року до 1 червня 2020 року у порушення вимог частини 1 статті 45 Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а саме 3 червня 2020 року о 02.06 годині, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого, передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в адміністративних правопорушеннях визнав повністю.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до такого висновку.

Згідно з рішенням Боківської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 1 від 6 листопада 2015 року оголошено, зокрема ОСОБА_1 депутатом цієї ради сьомого скликання.

Отже, ОСОБА_1 станом на 00.00 годину 1 січня 2019 року та 00.00 годину 1 січня 2020 року був суб`єктом декларування у розумінні та згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3, частини 1 статті 45 Закону та суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до вимог частини 1 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року N 530-IX, внесено зміни, зокрема до розділу XIII Прикінцеві положення Закону України "Про запобігання корупції" доповнивши пунктом 2-1 такого змісту: "2-1. Встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня».

Отже, з 1 січня 2019 року в ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію за 2018 рік до 1 квітня 2019 року, а 1 січня 2020 року виник обов`язок подати декларацію за 2019 рік до 1 червня 2020 року.

За змістом попередження про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції» щодо прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби в органах місцевого самоврядування від 14 березня 2018 року, ОСОБА_1 особисто під підпис ознайомлено з обов`язком щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру декларацій за 2018 рік, ОСОБА_1 опублікував (подав) декларацію шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 1 травня 2019 року о 22.03 годині, тобто після кінцевої дати подачі такої декларації несвоєчасно.

За відомостями з публічної частини Реєстру декларацій за 2019 рік, ОСОБА_1 опублікував (подав) декларацію шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 3 червня 2020 року о 02.06 годині, тобто після кінцевої дати подачі такої декларації несвоєчасно.

Рішенням від 4 квітня 2017 року № 124 «Про визначення поважної причини несвоєчасного подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» НАЗК визначило, що поважною причиною несвоєчасного подання декларацій є неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Листом адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державного підприємства «Українські спеціальні системи» (ДП «УСС») від 8 травня 2019 року за № 07-1000 інформувало про дати та години тимчасового обмеження в доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 19 лютого 2019 року по тепер, а саме з 4 березня 2019 року в окремих користувачів при роботі з ІТС Реєстр спостерігались помилки, що повністю були усунуті 6 березня 2019 року о 14.40 годині.

НАЗК листом від 24 червня 2020 року № 71-03/27283/20 інформувало Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що у зв`язку з проведенням програмно-технічного обслуговування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, доступ до нього було частково обмежено у період з 21.00 години 27 грудня 2019 року до 09.00 години 28 грудня 2019 року. У період з 17.00 години 3 січня 2020 року по 12.40 годину 4 січня 2020 року мала місце помилка у відсутності доступу до персонального кабінету та ненадходження листів з посиланням для зміни кваліфікованого електронного підпису. Також за інформацією адміністратора ІТС Реєстр з 09.00 години 15 січня 2020 року по 12.25 годину 15 січня 2020 року при спробі подання або збереження документів ІТС Реєстру виникала помилка: «Помилка. Не вдалося з`єднатися із сервером. Спробуйте пізніше». З 10.00 години 11 березня 2020 року в окремих користувачів на етапі автентифікації та при спробах подання і збереження документів в ІТС Реєстр виникали помилки, що були усунуті 12 березня 2020 року о 16.00 годині. Інших технічних несправностей та перебоїв в роботі ІТС Реєстр, щоб завадили поданню документів у визначений період не зафіксовано.

Матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, що свідчать про несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларацій за поважних причин.

З огляду на вищевказане, можливо дійти висновку, що мають місце дії у вчиненні яких ОСОБА_1 обвинувачується та ці дії мають склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6, частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За змістом статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

За матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з часу вчинення та виявлення адміністративних правопорушень не минули строки, визначені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Призначаючи адміністративне стягнення суд враховує особу правопорушника, обставини правопорушення, характер і тяжкість учиненого.

Згідно зі статтею 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на це правило, суд уважає накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частин 1-2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн, тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33-35, 38, 172-6, 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6, частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та згідно з положеннями статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 867 (вісімсот шістдесят сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід ДЕРЖАВИ 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору (рахунок для сплати № UA0026001, банк ГУК у м. Києві, код 37993783, код класифікації бюджетів 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського районного судуД. М. Баранський