Провадження № 3/760/2509/21
в справі № 760/2931/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2021 року серії ДПР18 № 041252, ОСОБА_1 27.01.2021 року, о 18 годині 45 хвилин, в м. Києві по вул. Ушинського, 29, керував транспортним засобом марки «Toyota RAV4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Осіпов О.А. в судовому засіданні проти складеного протоколу заперечували та просили провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотивували це тим, що ОСОБА_1 не керував автомобілем на час його затримання працівниками поліції та не перебував у стані алкогольного сп`яніння взагалі. Натомість вказував, що зупинив автомобіль через погіршення стану здоров`я ще до прибуття працівників поліції до місця зупинки, з метою недопущення створення небезпеки для інших учасників дорожнього руху через керування автомобілем в хворобливому стані, про що надав відповідну медичну документацію.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №041252 від 27.01.2021 року, письмові пояснення свідків, дані відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, встановлено, що останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Із відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції вбачається, що транспортний засіб марки «Toyota RAV4 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_2 , не рухався, тобто стояв та був припаркований на узбіччі. Інших доказів, які б могли спростувати покази ОСОБА_1 та його захисника, суду не надано.

Згідно диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП, суб`єктом даного правопорушення може бути тільки водій транспортного засобу.

В ході розгляду даного протоколу не було доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був водієм транспортного засобу.

Також, відповідно до оглянутого в судовому засіданні консультаційного висновку спеціаліста від 25.01.2021 року, ОСОБА_1 поставлено діагноз - гіпертонічна хвороба ІІ ступеню з ризиком ІІІ (висока), ускладнений (церебральний) гіпертонічний криз СН І ступеню. Звернення до лікаря слугували скарги на запаморочення, на слабкість, на підвищення артеріального тиску до 170/100, на хиткість при ході, на утруднення мови, на головну біль.

Крім того, відповідно до оглянутої в судовому засіданні виписки №1859/187 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «КМКЛШМД», пацієнта ОСОБА_1 направлено в стаціонар 27.01.2021 року з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м/тканин голови, гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертонічний криз 27.01.2021 р.

Дана інформація з медичної документації підтверджує слова ОСОБА_1 та його захисника про погане самопочуття останнього.

Також, суд приймає до уваги відомості про відсутність алкоголю в крові ОСОБА_1 , що підтверджується результатом лабораторного дослідження №50 від 08.02.2021р., проведеного лікарем КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія». При цьому, згідно виписки №1859/187 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «КМКЛШМД», аналіз крові на алкоголь взято 27.01.2021 року.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтвердилась матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, вважаю за необхідне закрити провадження по справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя Бурлака О.В.