Справа № 409/2007/20
Провадження № 33/810/56/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 09 квітня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 29 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді, що оскаржується, вбачається 04 листопада 2020 року о 19 годині 00 хвилин на автодорозі Т-13-13 Старобільськ- Білокуракине керував транспортним засобом OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та мови). Від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі, яка подана 22 березня 2021 року, ОСОБА_1 , просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у зв`язку зі закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що він не був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, чим було порушено його право на захист і доступ до правосуддя. Оскаржувану постанову судді він так і не отримував.

Вважає, що його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме з порушенням його права на захист та доступу до правосудця. Приводить версію подій, за якої працівники поліції транспортний засіб під його керуванням зупинили без будь-яких пояснень про підстави зупинки. Після чого його звинуватили у вживанні алкоголю, просили надати документи, пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Поліцейські не роз`яснили йому його права, в тому числі право на захист і оскарження їх дій. Поліцейські періодично проводили відеозйомку подій на свої мобільні телефони, що відбувалось вже після того, як приїхали двоє цивільних, вслід за їх дзвінком, котрий здійснили поліцейські. Зазначає, що свідки не побачили у нього ознак сп`яніння, але поліцейський сказав їм підписувати. Усвідомивши що йде порушення його прав, повідомив що йому потрібен адвокат, в чому йому було відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційне скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР № 032633 від 04 листопада 2020 року ОСОБА_1 в цей день о 19 годині 00 хвилин на автодорозі Т-13-13 Старобільськ-Білокуракине керував ТЗ OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та мови). Від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5ПДР.

Хоча даний протокол не підписаний ОСОБА_1 , в ньому не міститься відмітка про відмову від подання ним пояснень по суті порушення, що не суперечить ч. 3 ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта про не роз`яснення поліцейськими йому прав, зокрема права на користування юридичною допомогою адвоката, як на окрему підставу для скасування постанови судді є безпідставними, оскільки участь адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а правом користування юридичною допомогою адвоката особа має при розгляді справи (ст. 268 КУпАП).

Отже відповідні доводи апеляційної скарги про порушення процесуальних норм не є безумовними підставами для скасування постанови судді.

Зазначені в цьому протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Всупереч доводам апеляційної скарги, свідки також підтвердили наявність знак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Також до матеріалів справи долучені відеозаписи вказаних подій, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . У подальшому працівники поліції, виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що той відмовився.

Доводи апелянта про безпідставність зупинки поліцейськими транспортного засобу під його керуванням, не позначаються на висновку судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , судові повістки направлялись на іншу адресу, а ніж вказана останнім в апеляційній скарзі.

Проте суд першої інстанції приймав всі належні заходи для виклику правопорушника, крім направлення судових повісток, двічі застосовував до нього привід. Також суд встановив, що одну з надісланих повісток ОСОБА_1 отримав, проте наступні виклики ігнорував, у зв`язку з чим суддя прийшов до висновку про намагання останнього затягнути розгляд справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності внаслідок спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом шляхом належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце апеляційного перегляду, була надана можливості безпосередньої його участі у розгляді справи, він мав можливість висловити доводи щодо своєї невинуватості у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тим самим були відновлені права особи, що притягається да адміністративної відповідальності.

Утім ОСОБА_1 свідомо відмовився від своїх прав: давати пояснення, подавати докази тощо. При цьому в апеляційній скарзі не навів належних доводів стосовно відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді були перевірені доводи апелянта, проте не встановлено підстав для скасування постанови судді та закриття справи на підставі п. 7 ч . 1 ст. 247 КУпАП про що ставилось питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 29 січня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за статтею ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук