Справа № 523/3435/21
Номер провадження 3/523/2431/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянувши матеріали відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, не працює пенсіонер, місце реєстрації та мешкання: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 164 КУпАП,-

Встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії КИ № 027817 від 16.02.2020р., вбачається, що ОСОБА_1 , допустив порушення порядку ведення господарської діяльності, а саме 16.02.2021р. о 22-45 год. знаходячись в м. Одеса по вул. проспект Добровольського, буд. 70Б, проводив підприємницьку діяльність, тобто здійснював перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі, при тому не маючи ліценції на надання такого виду послуг, чим було вчинено правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Діями ОСОБА_1 допущено правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Зазначене правопорушення тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

В судове засідання особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не з`явилася, згідно матеріалів адміністративної справи (відеозапису, що додається до протоколу про адміністративне правопорушення), особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, проте надати письмові пояснення щодо вчиненого відмовилась, оскільки не вважала вчинене за правопорушення, причини неявки до суду невідомі, будь-яких клопотань чи заяв про перенесення дати слухання справи від особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення до суду не надано, як і не надано будь-яких доказів, що могли б виключати вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції "Про захист прав і основоположних свобод людини", яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Це право включає в себе доступ до правосуддя за Конституцією України.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про що свідчить відеозапис доданий до матеріалів справи, отже зазначеній особі було відомо про існування судового провадження відносно неї. Проте зловживаючи своїми правами особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та з`явитись до суду для розгляду складеного протоколу про адміністративне правопорушення по суті.

З огляду на вище викладене та з метою не допуску затягування строків розгляду адміністративної справи та можливості уникнення особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП, судом прийнято рішення розглянути справу про адміністративне правопорушення без участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення

Отже, суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , що він не згодний з складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки зазначеною особою не надано будь-яких доказів, що могли б виключати вину у вчиненні правопорушення та навіть не зазначено про їх існування, а незгода з протоколом про адміністративне правопорушення спростовується матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що співробітники поліції в протоколі прийшли до висновків, які відповідають фактичним обставинам справи, а саме здійснення підприємницької діяльності без ліценції на надання такого виду послуг, чим вчинено правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника під час розгляду справи невиявлені.

Враховуючи вищевикладене, провина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та диском з відеозаписом.

При призначенні покарання за вчинене правопорушення, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення і особу правопорушника.

Суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне покарання у вигляді стягнення штрафу в дохід держави у розмірі 17000 гривень, без конфіскації транспортного засобу і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 164 КУпАП, -

Постановив:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 гривень, без конфіскації транспортного засобу і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 10 днів.

Постанову може бути звернено до викання протягом трьох місяців з дня набрання нею чинності.

Суддя