Справа 333/7548/20
Провадження 3/333/254/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, працює ФОП « ОСОБА_1 », одружений, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 за місцем провадження підприємницької діяльності, а саме: АДРЕСА_2 у порушення ч.20 ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями):

- у період з 30.10.2020 року по 04.11.2020 року (включно), здійснював роздрібну торгівлю алкогольним напоєм (пивом),

- 04.11.2020 року здійснював роздрібну торгівлю алкогольним напоєм (сидр);

- у період з 30.10.2020 року по 04.11.2020 року (включно) здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій, що є провадженням господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Протокол №0071/09/ НОМЕР_1 від 14.12.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 надійшло до Комунарського районного суду м. Запоріжжя 28.12.2021 року.

У судові засідання, призначені на 22.01.2021 року та 26.02.2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Судові повістки, направлені на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), повернулися до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. В протоколі про адміністративне правопорушення №0071/09/ НОМЕР_1 від 14.12.2020 року ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлений з його змістом та повідомленням про місце та час розгляду справи у Комунарському районному суді м. Запоріжжя, та підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його проживання.

Таким чином, ОСОБА_1 , знаючи про наявність стосовно нього в Комунарському районному суді м. Запоріжжя справи про адміністративне правопорушення, не з`являвся на поштове відділення для отримання поштової кореспонденції суду, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду. ОСОБА_1 на адресу суду не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому, враховуючи вимоги ст.38 КУпАП, було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Також, під час прийняття вказаного рішення суддя враховував положення ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.164 КУпАП не є обов`язковою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення №0071/09/ НОМЕР_1 від 14.12.2020 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких останній вказав, що оплата за ліцензію була здійснена раніше, тому вважав, що може здійснювати торгівлю саме з дати отримання ліцензії;

- даними акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 04.12.2020 року, згідно яких встановлено, що ОСОБА_1 здійснює свою підприємницьку діяльність у кіоску, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 отримав ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями на термін з 05.11.2020 року по 05.11.2021 року, попередня ліцензія була видана на термін з 30.10.2019 року по 30.10.2020 року. За період з 30.10.2020 року по 02.11.2020 року було реалізовано 21 пачка цигарок та 4 пляшки пива. Крім того, було реалізовано 1 пляшку сидра, хоча відповідної ліцензії ОСОБА_1 взагалі не придбавав;

- даними ліцензій №2001015 та №2003298 на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями на термін з 05.11.2020 року до 05.11.2021 року (дата реєстрації 02.11.2020 року)

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (від 17 000 грн. до 34 000 грн.), суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Справ про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП у ч.ч. 3-6 ст.38 КУпАП не зазначено.

Як було встановлено у судовому засіданні правопорушення вчинене ОСОБА_1 є триваючим, тобто строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності рахується з дня його виявлення.

Згідно матеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами фактично виявлено правопорушення виявлено 04.12.2020 року, відповідно, строк притягнення ОСОБА_1 спливає 04.03.2021 року.

При вирішенні питання щодо застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення; данні щодо особи правопорушника (раніше не притягувався до адміністративної відповідальності), ступінь його вини (наявність ліцензій за виключенням декількох днів); його відношення до скоєного (фактично визнав свою вину); майновий стан (має на утриманні неповнолітню дитину, загальна сума доходу за 2019 рік складає 71 386 грн., що приблизно складає 5 948 грн.), відсутність негативних наслідків від дій ОСОБА_1 (фактично було продано 21 пачку цигарок, 4 пляшки пива та 1 пляшку сидра).

Приймаючи встановлені у судовому засіданні обставини, суддя вважає за можливе на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 164, 276-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод