Справа № 329/214/21
Провадження № 3/329/128/2021
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Кіріченко Н.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 30.01.2021, близько 20 год. 48 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався на 87 км.+100 м автомобільної дороги Н-30 по території Чернігівського району Запорізької області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням технічного засобу Драгер Alcotest 6810, проба показника результату склала 0,62 проміле . Від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності провину не визнав. Пояснив, що 30.01.2021, ввечері, був разом із дружиною в гостях у знайомих в с.Зеленівка. Дружині стало погано і він разом із дружиною поїхав до с.Панфілівка. В цей час його зупинили працівники поліції, перевірили документи та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а саме «продути в трубку». Він три рази продув у трубку, результат не виявив стан сп`яніння. Проте поліцейський сказав продути ще раз в іншу трубку, яка була розпечатана вже. Продувши в цю трубку алкотестер показав результат 0,62 проміле. З результатами огляду за допомогою алкотестера він був незгодний. В закладі охорони здоров`я йому пройти огляд не пропонували.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №104521 від 30.01.2021 ОСОБА_1 , 30.01.2021, близько 20 год. 48 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався на 87 км.+100 м автомобільної дороги Н-30 по території Чернігівського району Запорізької області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням технічного засобу Драгер Alcotest 6810, проба показника результату склала 0,62 проміле . Від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 30.01.2021 близько 21 год 30 хв він їхав по автошляху Н-30 «Василівка-Бердянськ». На 87 км його зупинили працівники поліції та попросили бути присутнім в якості свідка під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. ОСОБА_1 в присутності свідка продув в трубку алкотестеру, який показав 0,62 проміле.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4 30.01.2021 близько 21 год 30 хв він їхав по автошляху Н-30 «Василівка-Бердянськ». На 87 км його зупинили працівники поліції та попросили бути присутнім в якості свідка під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. ОСОБА_1 в присутності свідка продув в трубку алкотестеру, який показав 0,62 проміле. Від проходження медичного огляду в лікарні відмовився.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що особа пройшов на місці зупинки транспортного засобу огляд на стані сп`яніння за допомогою алкотестеру, а одразу після цього йому було запропоновано також пройти огляд у закладі охорони здоров`я від проходження якого особа відмовився.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупності із точки зору достатності суд доходить наступного висновку.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже з аналізу положень частини 1 ст.130 КУпАП випливає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є двома різними складами адміністративного правопорушення. Більше того, такі склади адміністративного правопорушення є взаємовиключними, тобто особа не може одночасно вчиняти таке правопорушення як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння, адже для встановлення стану алкогольного сп`яніння особі потрібно проти такий огляд, відповідно після проходження такого огляду не можна стверджувати, що особа відмовилася від його проходження.

В свою чергу посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення одночасно ставиться в провину особі як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що особа порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, які передбачають, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, письмових пояснень свідків та відеозапису випливає, що особа проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно не порушував п.2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого йому ставиться в провину.

Суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати яке саме правопорушення з числа зазначених в протоколі ставиться в провину особі та притягувати за власне обраним складом правопорушенням особу до відповідальності.

Крім того, ставлення в провину особі вчинення двох взаємовиключних складів адміністративного правопорушення порушує право особи на захист, оскільки призводить до ситуації за якої особа позбавлена можливості захищатися від конкретно пред`явленого обвинувачення.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не лише доказом вчинення правопорушення, а й одночасно процесуальним документом, який має містити викладення суті адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину особі, тобто фактично обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленої у ст. 62 Конституції, презумпції невинності. Така позиція відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі-ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується, як джерело права, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

В своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керуванням транспортним засобом, оскільки така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що у свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, забезпечення права людини на захист, в тому числі, знати про можливість застосування адміністративної санкції і про факти, які ставляться йому у провину, мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти нього. Крім того, обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводи свою причетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту, таких, які не залишать місце сумнівам.

За результатами розгляду справи суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений із порушенням вимог ст.256 КУпАП. Крім того, вказаний протокол містить взаємовиключне обвинувачення у вчиненні двох різних видів адміністративних правопорушень.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недопустимими, суд доходить до висновку про закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 221, 283, 284, 294 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, через Чернігівський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду.

Суддя А.В.Богослов