Справа № 487/2126/21
Провадження № 3/487/839/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Табунщик К.С., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Куп`янськ, Харківська обл., громадянина України, одруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №110136 від 11.03.2021 року, складеного поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Миколаївській області Доній К.В., 11.03.2021 року о 18:20 год. м. Миколаїв, Заводський р-н, Центральний проспект/вул. Фрунзе, водій ОСОБА_1 здійснюючи перевезення пасажирів транспортним засобом РУТА 25 ПЕ, д.н.з. НОМЕР_2 , в режимі маршрутного таксі по маршруту №16 (фірма-перевізник МПП «ТФТ») та перевозив пасажирів у кількості більшій, ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, а саме в кількості 26 пасажирів, при кількості сидячих місць 20, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , чим порушив вимоги абзацу першого підпункту 8 пункту 3 Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 зі змінами від 17.02.2021 року №104. Дії ОСОБА_1 співробітниками УПП в Миколаївській області були кваліфіковані за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що люди до маршрутного таксі заходили, проте він не впевнений, що їх було більше двадцяти чоловік, оскільки в салоні було декілька вільних сидячих місць.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція ст.44-3 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Пунктом 3 підпунктом 8 абзацом 2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року встановлено, що з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №110136 від 11.03.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі у кількості більшій, ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, а саме в кількості 26 пасажирів при кількості сидячих місць 20.

Разом з тим, на підтвердження вищевикладеного, в матеріалах справи не міститься буд-яких належних та допустимих доказів. На диску із відеозаписом, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення патрульними поліцейськими та досліджений безпосередньо в судовому засіданні, не зафіксоване саме правопорушення, а на ньому лише відображається рух маршрутного таксі та висадка людей на зупинках.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №110136 від 11.03.2021 року в графі «до протоколу додається» зазначено, крім іншого, рапорт, фото з місця правопорушення, фото документів, проте вказані документи відсутні в матеріалах адміністративної справи.

По суті, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, в матеріалах справи міститься лише протокол серії ГП №110136 від 11.03.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав.

Суд, будучі органом, що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За положеннями ст.7 ч.ч.1,2 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 положень ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд приходить до висновку щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, а за такого провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 284 ч.1 п.3 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та в порядку передбаченому ст.294КУпАП.

Суддя І.В.Боброва