Справа № 578/265/21
провадження № 3/578/163/21
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2021 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП), права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

установила:

12.03.2021 о 21 год. 30 хв. по вул. Мезенівській у смт Краснопілля Сумської області громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді А6, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло; від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме прослідуванні в Сумський обласний наркологічний диспансер відмовився в присутності двох свідків, від керування відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Дані обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.03.2021 серії ДПР18 №212100, складеного поліцейським СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП старшим сержантом поліції Морозом Сергієм Юрійовичем.

Тимчасово вилучений документ посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.02.2016.

14.04.2021 у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував щодо факту вчиненя ним адміністративного правопорушення та через загальну канцелярію надав пояснення вх.№1478/21 від 14.04.2021, у яких зазначав, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення від 12.03.2021 та вказав, що він 12.03.2021 був вдома у дружини, але самопочуття було у нього дуже погане, підвищилась температура тіла, запалилися кінцівки правої та лівої рук, та оскільки вдома знаходилися малолітні діти, а у ОСОБА_1 погіршувався стан здоров`я, останній вирішив поїхати до себе додому. Також пояснив, що коли його зупинили працівники поліції, йому було дуже холодно, він наголосив, що йому в той момент необхідно було зробити протизапальні процедури у вигляді компреса.

Через загальну канцелярію ОСОБА_1 вх.№1477/21 від 14.04.20-21 надав клопотання, в якому просив викликати свідків, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

22.04.2021 у судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заперечення та пояснення, раніше подані суду. Наголосив, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, на утримання двох з них він щомісяця сплачує аліменти за рішенням суду. Також просив врахувати той факт, що раніше він не притягався до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 ) у судовому засіданні пояснила, що дійсно була залучена у якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, вказала, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження медичного огляду, при цьому засвідчила, що його поведінка не була неадекватною та такою, що явно свідчила про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння. Свою відмову він пояснював хворобливим станом. Підтвердила, що працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_4 ) у судовому засіданні пояснив, що він дійсно був залучений у якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, вказав, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння зазначив, що йому необхідний час для того, щоб перевдягнутись, однак працівники поліції заперечили щодо цього та наполягали на якнайшвидшому слідуванні до медичного закладу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 відмовився та пояснив, що він хворий та не має фізичної можливості їхати до іншого населеного пункту. Також пояснив, що не може однозначно стверджувати, що ОСОБА_1 станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення перебував у стані наркотичного сп`яніння, однак факт перебування його у хворобливому стані підтвердив.

Відповідні письмові пояснення свідки подали до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення, громадянин ОСОБА_1 притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так частиною першою статті 130 КУпАП (в редакції на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення) визначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змістом ст. 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №212100 від 12.03.2021; акт огляду на стан алкогольного (з виправленням на «наркотичного») сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; відеозапис нагрудної камери.

Судом досліджений у якості доказу наданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак з нього неможливо встановити наявність ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі. Так щодо вказання у протоколі про те, що «зіниці не реагують на світло», то наданим відеозаписом взагалі не зафіксоване обличчя особи, у якої встановлено цю ознаку та якій пропонувалсь пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Також з наданого відеозапису не вбачається у ОСОБА_1 наявності таких ознак нарктичного сп`яніння як порушення мови та координації рухів, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддею враховані пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що ОСОБА_1 дійсно відмовився у їх присутності від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому не могли однозначно стверджувати, що на момент зупинки поліцейськими дана особа мала ознаки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи суддею не прийнято як доказ поданий працівниками поліції Акт огляду на стан алкогольного (з виправленням на «наркотичного») сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачено складання такого акту у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягало у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення доведена у повному обсязі та підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №212100 від 12.03.2021; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відеозаписом нагрудної камери.

Відповідно до ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно з якою таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

При розгляді справи суддею враховано, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП становить значну суспільну небезпеку, особи, винні у вчиненні таких правопорушень повинні нести відповідальність обов`язково та невідворотньо, при цьому у розглядуваній справі можливе звільнення особи від адміністративної відповідальності з урахуванням того, що сам по собі факт відмови особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не дає суду підстав стверджувати, що особа дійсно перебувала у стані сп`яніння, тим більш, що свідки, які були викликані судом для дачі пояснень, підтвердили, що ОСОБА_1 на момент зупинки вів себе адекватно та категорично не відмовлявся від проходження медичного огляду, а наголошував на необхідності надання йому додаткового часу, щоб перевдягнутись, а також підтвердили факт перебування ОСОБА_1 у хворобливому стані. Також при винесенні постанови суддею враховано, що ОСОБА_1 має на утримані трьох малолітніх дітей, на утримання двох з них за рішенням суду сплачує аліменти. Крім того взято до уваги, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягався.

Обставини вчиненого правопорушення, зокрема відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що на думку суду суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

На підставі встановлених у ході розгляду справи обставин суд визнає винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (оскільки відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння мала місце) та водночас у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення вважає за можливе оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним, внаслідок всіх конкретних обставин не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди інтересам суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

При цьому положення ст. 22 КУпАП застосовуються у редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відповідні зміни щодо неможливості застосування норм вказаної статті до правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 130 КУпАП, внесені відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 № 1231-ІХ, а з огляду на зміст статті 8 КУпАП вказані зміни не мають зворотної сили.

Врховуючи, що провадження у справі підлягає закриттю тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 від 12.02.2016 слід повернути власнику.

Керуючись статтями 22, 33, 401, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря