Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/714/21

Номер провадження 3/511/305/21

"15" квітня 2021 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.04.2021 р. біля 11.00 год.. знаходився у громадському місці смт. Лиманське військове містечко без документів що посвідчує особу та захисної маски, чим порушив вимоги Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надавши суду заяву, в якій повністю визнав себе виним, обіцяв більше не порушувати та просив розглянути справу за його відсутністю.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі статтею 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Диспозицією частини 1 статті 44-3 КУпАП визначено, що об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів).Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої, з урахуванням змін та доповнень, на усій території України був установлений карантин з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року, який неодноразово був продовжений, останній раз Постановою КМУ № 104 від 17.02.2021 року до вказаної постанови були внесені зміни, карантин продовжено до 30 квітня 2021 року.

Згідно п.п. 2 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції, на час вчинення адміністративного правопорушення) на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: 2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №189099 від 14.04.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 14.04.2021 р. біля 11.00 год. в порушення вимог Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236, перебував в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, без документів, що посвідчують особу та захисної маски ;

- повідомленням до Роздільнянського РВП ГУНА в Одеській області що надійшло по телефону, згідно якого співробітником Роздільнянського РВП Чорним Р. виявлено ОСОБА_1 без документів, що посвідчують особу та захисної маски;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив обставини викладені в протоколі;

В діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи обставини справи та вищевикладене, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_1 , який вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав, розкаявся, а також, враховуючи відсутність будь-яких наслідків від вчиненого, суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення і оголосити йому усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 22,280,283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України, відносно ОСОБА_1 , - закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок предґявлення до виконання постанови 3 місяці.