К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року місто Київ

справа № 761/39291/17

апеляційне провадження № 33/824/1576/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Мікули Максима Вадимовича на постанову Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Волошина В.С. від 19 січня 2018 року, прийняту щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник ОСОБА_1 - адвокат Мікула М.В. подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2018 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаржник зазначає, що у лютому 2021 року з веб-сайту "Судова влада" йому стало відомо, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, однак жодного протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього не складалося, до суду викликів не отримував. У подальшому, при перевірці Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено наявність виконавчих проваджень за рішеннями Шевченківського районного суду міста Києва, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 8 лютого 2021 року захисник ознайомився з матеріалами даної адміністративної справи, зокрема з постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2018 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причини і підлягає поновленню.

Захисник ОСОБА_1 - Мікула М.В. вказує на те, що у протоколі серії БР № 112917 від 1 листопада 2017 року зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 1 березня 2006 року, проте вказане посвідчення водія, які і інші документи, було викрадене з квартири останнього 16 червня 2017 року, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 29 вересня 2017 року ОСОБА_1 отримав нове посвідчення водія серії НОМЕР_2 , а тому особу правопорушника було встановлено на підставі викрадених документів. Крім того, в протоколі вказано, що водій керував автомобілем Volkswagen Passat, державний ресєтраційний номер НОМЕР_3 , який належить НОМЕР_4 , однак з власником цього автомобіля скаржник не знайомий і він ніколи не керував цим автомобілем. Почерк і підпис особи у вказаному протоколі не належить ОСОБА_1 . На долученому до протоколу відеозаписі з відеореєстратора АА 00749 убачається, що правовопрушником є інша невідома особа.

Також скаржник просить стягнути з Державного бюджету понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мікула М.В. підтримали апеляційну скаргу та пояснили, що автомобілем Volkswagen Passat, державний ресєтраційний номер НОМЕР_3 , який належить НОМЕР_4 , ОСОБА_1 ніколи не володів та не керував, посвідчення водія, за яким було встановлено особу, що керувала вказаним транспортним засобом за обставин викладених у протоколі, викрадено 19 червня 2017 року, що підтверджується довідкою Києво-Святошинського районного відділу поліції ГУ НП в Київській області та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню від 19 червня 2017 року.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 - Мікули М.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 належним чином повідомлений не був.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 112917 від 1 листопада 20017 року.

Проте з таким висновком погодитися не можна з таких підстав.

За приписами статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, в зв`язку з чим, постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Як убачається з наданої ОСОБА_1 довідки про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, 19 червня 2017 року близько 03 години 00 хвилин невідомі особи проникли до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та викрали: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , паспорт громадянина України та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_1 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_1 , а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 (а.с.46)

Вказана заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за реєстраційним № 0003682 (а.с. 47).

29 вересня 2017 року ОСОБА_1 видано нове посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с. 45).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР № 112917, складеного 1 листопада 2017 року, 31 жовтня 2017 року приблизно о 22 год. 30 хв. на вулиці Щербаківського, 61, в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, державний ресєтраційний номер НОМЕР_3 , який належить НОМЕР_4 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Особу праовопорушника встановлено на пісдтаві посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 1 березня 2006 року.

З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що особу відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено на підставі посвідчення водія, яке є втраченим та станом на час вчинення правопорушення вже не мало жодного відношення до особи ОСОБА_1 .

Проте, працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 112917 від 1 листопада 2017 року, не перевірили дані посвідчення водія, належним чином не встановили особу, яка керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, державний ресєтраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

Крім того, постановами Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі № 761/41821/18, від 22 березня 2021 року у справі № 761/45732/17 встановлено, що на підставі викрадених документів ОСОБА_1 на нього складалися протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП. За наслідками розгляду вказаних справ, провадження у справах закриті у зв`язку з відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши належним чином матеріали справи та проаналізувавши наведені вище обставини, судом апеляційної інстанції встановлено, що докази на підтвердження тієї обставини, що саме ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний ресєтраційний номер НОМЕР_3 , та був зупинений працівниками поліції, у справі відсутні. Також у справі відсутній відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, що не дає змоги порівняти особу, відносно якої склали протокол про адміністративне правопорушення із особою ОСОБА_1 , встановленою в залі суду.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, статті 251 КУпАП не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні,

він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, що узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

При прийнятті постанови суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності у матеріалах справи належних доказів та даних про встановлення особи правопорушника, прийняв незаконне та необґрунтоване судове рішення.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Стосовно вимог скаржника про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., суд зазначає, що положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено такої процедури при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_1 - Мікулі Максиму Вадимовичу строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Мікули Максима Вадимовича задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2018 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов