Справа № 128/811/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар: Кострюкова Л.В.

за участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

13.03.2021 о 12:30 год ОСОБА_1 на ринку смт. Вороновиця, Вінницького району здійснював реалізацію свіжої риби, а саме: карась сріблястий загальною вагою 8 кг. по ціні за 1 кг. 30 грн. без документів, що засвідчують законність її вилучення з природного середовища чи набуття у власність та підтвердження її якості та безпеки, що є порушенням п. 3.14.4 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 7 Закону України «Про тваринний світ», ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 88-1КУпАП.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 суду пояснив, що у вказаний в протоколі час він перебував поряд з машиною з рибою, про що його поросив товариш, якому належала вказана риба, а рибу продавала дівчина, яка є племінницею власника риби. Коли приїхали перевіряючі він дав їм свій паспорт для встановлення особи та пояснив, що риба належить не йому, однак щодо нього все одно було складено протокол, де він дійсно виклав наявні в ньому пояснення, так як йому було шкода тієї дівчинки, яка продавала рибу. Пізніше під`їхав власник риби та показав працівникам, які складали протокол, документи на рибу, однак вони їх не взяли до уваги. Докази на підтвердження наявності документів, які доводять законне джерело походження риби та обставини, повідомлені суду, в нього відсутні, клопотання про надання часу для зібрання доказів по справі не має. В подальшому ОСОБА_1 подав суду клопотання про визнання вини у вчиненому правопорушенні, справу просив розглянути за його відсутності.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі, розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті іншим не забороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній власності юридичних та фізичних осіб. Законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.

Відповідно до з ч. 2 ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», у власності суб`єктів господарювання та фізичних осіб, іноземців, осіб без громадянства, а також іноземних юридичних осіб можуть перебувати окремі види водних біоресурсів, які на законних підставах, з додержанням умов та правил добування вилучені з природного середовища або розведені у штучно створених умовах, що підтверджено документами, які засвідчують законність їх набуття.

Відповідно до п. 3.14.4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.99, забороняється: продаж або скуповування риби, ікри і водних безхребетних та продуктів їх переробки без наявності документа, який підтверджує законність їх придбання, та сертифіката якості.

Згідно з п. 6.1 зазначених Правил, особи, винні в порушенні цих Правил рибальства, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 000398 від 13.03.2021, в якому викладено обставини вчинення правопорушення, та в якому наявні пояснення ОСОБА_1 про те, що він у вказаний у протоколі час та у вказаному місці продавав рибу карась по ціні за 1 кг. 30 грн. без документів, вину визнає, претензій не має, Описом-оцінкою водних біоресурсів, вилучених у ОСОБА_1 , згідно якого в останнього в присутності свідків вилучено карась сріблястий в кількості 8 кг., розпискою про передачу на відповідальне зберігання водних біоресурсів, які найменовані в Описі-оцінці, а саме риби карась сріблястий в кількості 8 кг. на суму 240 грн., фотозображенням ОСОБА_1 поряд з рибою.

Пояснення ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки за наявності повідомлених ним обставин він не був позбавлений можливості надати суду документи та інші докази повідомлених обставин, на які він посилався в своїх поясненнях, одак таким правом не скористався, водночас за наявності таких обставин в нього були відсутні підстави для прийняття на зберігання виявленої риби, будь-які докази на підтвердження повідомлених ним обставин в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, а саме порушення порядку збуту об`єктів тваринного світу.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , обставини його вчинення, дані про його особу, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 88-1 КУпАП та враховуючи час, який минув з дня вилучення водних живих ресурсів, суд вважає недоцільним застосування конфіскації незаконно добутих об`єктів тваринного світу.

Стосовно питання відшкодування вартості поверненої риби на суму 240 грн, про що зазначено в супровідному листі до наданих матеріалів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 40 КпАП України, якщо в результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі чи організації, зокрема, суддя під час вирішення питання про накладення адміністративного стягнення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положення, викладеного в ч. 3 ст. 283 КУпАП, якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1 - 4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Оскільки матеріали надійшли до суду від Управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області Рибного господарства України, де зазначено, що адміністративним правопорушенням завдано шкоди Рибному господарству України, при цьому ставиться питання про стягнення грошової компенсації на розрахунковий рахунок смт. Воророновиця Вінницького району Вінницької області, тобто на користь місцевого бюджету сільської ради, яка не є учасником даної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, крім цього розрахунок завданої шкоди в сумі 240 грн. взагалі не обґрунтовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, повинно вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 454 гривні.

Керуючись ст. ст. 40-1, 280, 283, 294, ч.1 ст. 88-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохіддержави судовий збір, що становить 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу .

Суддя: