Провадження № 3/537/471/2021
Справа № 537/613/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2021 р.суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков Олександр Васильович, розглянувши в режимі відео конференції матеріали, які надійшли з Державної Екологічної інспекції Центрального Округу про притягнення до адміністративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; гр-н України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; працює на філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» на посаді директора філії,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,-

В с т а н о в и в :

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов протокол №004280, складений 05.02.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу, Дубовицькою Г. В. відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.02.2021 року №004280, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за наступних обставин.

05.02.2021 року, будучи директором філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» (діє згідно посадової інструкції, затвердженої 26.04.2016р., довіреності від 24.12.2019 №716, наказу про призначення №609-к від 11.12.2009р.), допустив порушення порядку провадження господарської діяльності провадження господарської діяльності за відсутності документа дозвільного характеру, а саме: з 06.07.2018р. допустив будівництво та експлуатацію паливно-роздавального пункту для власного користування в складі 3-х (трьох) ємкостей по 75м3 кожна для зберігання дизельного палива на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН», який знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Флотська 2-В, за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля.

З протоколу вбачається, що дані обставини, на думку інспектора, що такі дії ОСОБА_2 є порушенням п. 4 додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав до суду заперечення, відповідно до яких вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП та п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В своїх заперечення ОСОБА_1 зазначив наступне.

З наданого протоколу не можливо встановити який нормативно-правовий акт та яку його конкретну норму ним було порушено, а також не вказано пункти і частини відповідних статей, щоє порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП та п.2.4 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 N 264.

З протоколу не вбачається дійсної експлуатації паливно-роздавального пункту для власного користування в складі 3-х ємкостей по 75м3 кожна.

Вимоги ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» не повинні застосовуватись у даних правовідносинах, оскільки висновок з оцінки впливу на довкілля є документом, який отримується до прийняття рішення про провадження господарської діяльності. Крім того, Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» набрав чинності 18.06.2017, введений в дію був 18.12.2017.

На той час комплексна експертиза проекту «Будівництво паливозаправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» за адресою: вул. Флотська, 2-В, м. Кременчук, Полтавської області» була завершена з остаточним отриманням її результатів - затвердження Експертного звіту (15.12.2017р.). За цих підстав, на думку ОСОБА_1 , положення Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» не повинні застосовуватись до даних правовідносин.

Крім того, інспектором Дубовицькою Г. В. надано до суду додаткові пояснення відповідно до яких вказує, що порушення ч. 1 ст. 164 КУпАП було виявлено в ході проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ СП «НІБУЛОН». Також, надає пояснення про те, що частиною 3 ст. 13 Закону України» Про екологічну експертизу» передбачено обов`язковість здійснення державної екологічної експертизи для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Постановою КМУ від 28.08.2013р. №808 затверджений Перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, в п. 21 якого вказано автозаправні станції та комплекси, а також авто газонаповнювальні компресорні станції, автомобільні газозаправні станції зрідженого газу. Вказує, що з 18.12.2017р. введений в дію Закон України «Про оцінку впливу на довкілля», яким замість проведення «державної екологічної експертизи» запроваджено здійснення «оцінки впливу на довкілля». Таким чином, Інспектор доходить до висновку, що згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про екологічну експертизу» проведення державної екологічної експертизи було обов`язковим для паливороздавального пункту філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН». До пояснень Інспектором додано копії документів, які стосуються планової перевірки філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН».

В свою чергу, ОСОБА_1 також надав до суду додаткові пояснення, відповідно до яких зазначає, що на момент

затвердження Експертного звіту (15.12.2017р.) проектної документації «Будівництво паливо заправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» за адресою: вул. Флотська, 2-В, м. Кременчук, Полтавська область» діяв Закон України «Про екологічну експертизу», що втратив чинність 18.12.2017р. з введенням в дію Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Додатково вказує на те, що експертиза проектної документації проведена з додержанням положень ст. 13 Закону України «Про екологічну експертизу, ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи (затверджений постановою КМУ № 560 від 11.05.2011р.)в редакціях, що діяли станом на 15.12.2017р. В складі проекту розроблено розділ «Оцінка впливу на навколишнє середовище», що разом з результатами оприлюднення намірів та наслідків планової діяльності подані на експертизу, розглянуті та оцінені сертифікованим експертом з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення та екології, про що свідчать відповідні висновки в складі Експертного звіту.

Також, у даних поясненнях ОСОБА_1 з посиланням на Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466 (в редакції, що діяла станом на 15.12.2017) вказує, що станом на 15.12.2017 перелік документів, що подається разом із заявою про отримання дозволу на виконання будівельних робіт, не встановлював необхідність подання окремих висновків, передбачених законами «Про екологічну експертизу» та «Про оцінку впливу на довкілля».

Крім того, через канцелярію суду ОСОБА_1 надав до суду експертний висновок від 19.04.2021р. щодо додержання вимог екологічного законодавства при затвердженні проектної документації «Будівництво паливо заправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» за адресою: вул. Флотська, 2-В, м. Кременчук, Полтавська область», складений Експертом проектної документації у частині забезпечення безпеки життя і здоров`я людини, захисту навколишнього природного середовища, забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення ОСОБА_3 (кв. сертифікат АЕ № 000708), за висновками якого експерт доходить висновку, що при затвердженні проектної документації «Будівництво паливо заправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» за адресою: вул. Флотська, 2-В, м. Кременчук, Полтавська область» було повною мірою додержано вимоги екологічного законодавства України.

В судовому засіданні головний спеціаліст ОСОБА_4 та старший державний інспектор Хмара К.О. повідомили, що дійсно проводилася перевірка, в ході якої були виявлені порушення. Складений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Вважають притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 законним.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції,у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Згідно з ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З вказаних норм вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є одним з основних джерел доказів.

Таким чином, саме у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені усі обставини вчинення адміністративного правопорушення необхідні та достатні для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення

господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У протоколі №004280 від 05.02.2021 р. вказано про те, що дії ОСОБА_1 є порушенням вимог п. 4 додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» та ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зі змісту п. 4 додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» не вбачається встановлених правил поведінки, яких не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» складається з шести чистин та значної кількості пунктів та підпунктів.

У протоколі про адміністративне правопорушення №004280 від 05.02.2021 р. міститься лише загальне посилання на ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», без конкретизації частин та пунктів статті, які було порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається у тому числі нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 № 264 у протоколі обов`язково зазначаються: нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо).

Таким чином, суд робить висновок про те, що протокол про адміністративне правопорушення №004280 від 05.02.2021 р. складений із порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП та п. 2.4 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 № 264.

Крім того, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 в частині того, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу, ОСОБА_4 , не надано до суду доказів дійсного провадження господарської діяльності за відсутності документа дозвільного характеру.

Так, порушення ч. 1 ст. 164 КУпАП з об`єктивної сторони повинно виражатись у активних діях особи, а саме особа повинна провадити господарську діяльність, у даному випадку - за відсутності документа дозвільного характеру.

Інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу, ОСОБА_4 , яка склала протокол про адміністративне правопорушення №004280 від 05.02.2021 р. не надано до суду разом з протоколом доказів того, що особа, яка притягається до відповідальності дійсно провадила (експлуатувала для господарських потреб) паливно-роздавальний пункт для власного користування в складі 3х ємкостей по 75м3 кожна для зберігання дизельного палива на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН».

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, саме особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення повинна зібрати та надати суду належні та допустимі докази, які в своїй сукупності будуть свідчити про наявність усіх елементів, необхідних для притягнення особи до адміністративної відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, суд доходить до висновку, що з обставин, встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення №004280 від 05.02.2021 р. та доданих до нього матеріалів не вбачається за можливе встановити факти вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП з об`єктивної сторони цього правопорушення.

Суд критично ставитися до поданих додатково в ході судового розгляду Інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу, Дубовицькою Г. В. пояснень та доданих до них документів у зв`язку з тим, що на переконання суду такі доводи та документи мали бути відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та надані до суду разом з таким протоколом.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення №004280 від 05.02.2021 р. вказано, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає, зокрема, у порушенні ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Водночас, в наданих до суду поясненнях, Інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу, ОСОБА_4 вказує, що на паливо заправний пункт для власного користування на території філії «Кременчуцька» слід було провести державну екологічну експертизу та отримати відповідний висновок відповідно до Закону України «Про екологічну експертизу», який діяв до 18.12.2017.

Суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення №004280 від 05.02.2021 р. не вказано про порушення вимог Закону України «Про екологічну експертизу», не визначено положень законодавства, за якими його отримання було обов`язковим для відповідного об`єкту, відсутній висновок про те, чи відносився такий висновок екологічної експертизи до переліку документів дозвільного характеру і чи є відсутність такого висновку підставою для притягнення особи до відповідальності саме відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому, з урахуванням усіх поданих до суду доводів та пояснень, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» визначено, що планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище.

Таким чином, зі змісту вказаних положень Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» вбачається, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для планової діяльності, яка відповідає визначенню планової діяльності, наведеному у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Тобто, оцінці впливу на довкілля у діючій редакції Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» підлягає планована діяльність, яка має бути виражена у будівництві, реконструкції, технічному переоснащенні, розширенні, перепрофілюванні, ліквідації (демонтажу) об`єктів чи іншому втручання в природне середовище.

Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» у діючій редакції не встановлює обов`язку здійснювати оцінку впливу на довкілля на об`єкти, рішення про провадження планової діяльності яких було прийнято до моменту набрання чинності та введення в дію Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», крім випадку, якщо відносно такого об`єкту планується діяльність щодо його реконструкції, технічного переоснащення, розширення, перепрофілювання, тощо (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля») вже після введення в дію Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

З наданого до суду ОСОБА_1 . Експертного звіту щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Будівництво паливозаправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» за адресою: вул. Флотська, 2-В, м. Кременчук, Полтавська область» вбачається, що його було затверджено директором ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» ОСОБА_5 15.12.2017р., що і є датою затвердження планової діяльності за відповідним проектом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, для правильного вирішення питання щодо необхідності отримання тих чи інших документів слід керуватись законодавством, яке діяло на момент виникнення відповідних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» (у діючій редакції)цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності.

Цей закон був опублікований 17.06.2017 (Голос України від 17.06.2017 № 110).

Отже, Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» набрав чинності 18.06.2017, а введений в дію був 18.12.2017р.

Таким чином, Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» набрав чинності вже після того як було затверджено планову діяльність за робочим проектом «Будівництво паливозаправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» за адресою: вул. Флотська, 2-В, м. Кременчук, Полтавська область».

За такого, відсутні підстави застосовувати положення Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» до правовідносин у даній справі.

При цьому, станом на 15.12.2017р. діяв Закону України «Про екологічну експертизу».

Статтею 14 Закону України «Про екологічну експертизу» було визначено перелік об`єктів, які підлягають державній екологічній експертизі.

Матеріалами справи не доведено, що об`єкт за робочим проектом «Будівництво паливозаправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» за адресою: вул. Флотська, 2-В, м. Кременчук, Полтавська область» підпадав під дію ст.14 Закону України «Про екологічну експертизу».

Умови і правила передачі документації на державну екологічну експертизу встановлені Порядком передачі документації на державну екологічну експертизу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 1995 р. N 870 (в редакції, що діяла на 15.12.2017р.), та є обов`язковими для всіх замовників державної екологічної експертизи на території України і для еколого-експертних підрозділів Мінприроди. Утім,п. 1 Порядку встановлено, що дія цього Порядку не поширюється на інвестиційні програми та проекти будівництва, які є об`єктами комплексної державної експертизи.

В свою чергу, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про екологічну експертизу» було передбачено, що Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла станом на 15.12.2017р.) та Порядком затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011р. N 560, експертиза проектів будівництва здійснюється експертними організаціями незалежно від форми власності, що відповідають Критеріям, встановленим наказом Мінрегіону України від 23.05.2012р. N 53. До роботи в експертних організаціях залучаються як на підставі трудових, так і цивільно-правових договорів, сертифіковані експерти, які здійснюють експертизу з питань міцності, надійності та необхідної довговічності будинків і споруд, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної техногенної, ядерної та радіаційної безпеки та з визначення кошторисної вартості будівництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла станом на 15.12.2017р.) до проектної документації на будівництво об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а також об`єктів, які підлягають оцінці впливу на навколишнє природне середовище у транскордонному контексті, додаються результати оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища (матеріали оцінки та звіти про оцінку і громадське обговорення). Перелік таких об`єктів та порядок проведення оцінки визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 5 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла станом на 15.12.2017р.) встановлення випадків та порядку проведення експертизи проектів будівництва іншими законами не допускається.

Пунктом 2 розділу 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, пунктом 28 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 N 466 (в редакції, що діяла станом на 15.12.2017р), визначено перелік документів, які замовнику (його уповноваженою особою) необхідно подати для одержання дозволу на виконання будівельних робіт, яким не передбачено подання висновку державної екологічної експертизи.

Таким чином, вимога щодо отримання окремого висновку державної екологічної експертизи по проектах будівництва при видачі дозволу на виконання будівельних робіт не відповідає нормам Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 N 466 (в редакціях, що діяли станом на 15.12.2017р).

Судом також враховується і те, що передпроектні і проектні роботи з будівництва паливозаправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» були повністю завершені до моменту введення в дію Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» і до внесення доповнень у статтю 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Зі звіту щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Будівництво паливозаправного пункту для власного користування на території філії «Кременчуцька» ТОВ СП «НІБУЛОН» за адресою: вул. Флотська, 2-В, м. Кременчук, Полтавська область» вбачається, що його було затверджено директором ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» ОСОБА_5 15.12.2017р. вбачається, що відповідний проект містив розділ «Оцінка впливів на навколишнє середовище (ОВНС)та матеріали громадського обговорення. Експертною оцінкою встановлено, що будівництво та експлуатація запроектованого об`єкта не спричинить понаднормативного впливу на стан навколишнього середовища.

Уповноважені органи Державної архітектурно-будівельної інспекції України перевіривши подані документи на предмет їх повноти та відповідності вимогам законодавства видали дозвіл на виконання будівельних робіт від 23.03.2018р. №ІУ22.

Доказів неправомірності дій Державної архітектурно-будівельної інспекції України з видачі вказаного дозволу матеріали даної справи не містять.

Таким чином, за отриманого у встановленому законом порядку Дозволу на виконання будівельних робіт та, пізніше, Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкта ІУ №48 від 18.06.2018р., які на сьогоднішній день не скасовані та не оскаржені -відсутні підстави, як вимагати проведення екологічної експертизи відповідно до Закону України «Про екологічну експертизу» (до моменту втрати ним чинності), так і відсутні підстави вимагати отримання оцінки впливу на довкілля відповідно до діючого на сьогоднішній день Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

У справі«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у протоколі не зазначено конкретних положень (пунктів, частин) нормативних актів, які було порушено особою, яка притягається до відповідальності, а вимоги державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу в частині необхідності отримання оцінки впливу на довкілля на збудований та введений в експлуатацію об`єкт не відповідають вимогам діючого законодавства.

На підставі викладеного суд доходить висновку, щопровадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 256, 283, 284, КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Маханьков Олександр Васильович