Справа №: 465/26/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 рокум.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Франківського районного суду м.Львованадійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 04.01.2021 року, серія ВАБ № 102215, згідно якого 04.01.2021 року близько 13.04 год. гр. ОСОБА_1 , будучи продавцем-консультантом магазину «Mobile zone», що на вул.Кропивницького, 9 у м.Львові, здійснював обслуговування клієнтів без одягнутих засобів індивідуального захисту, а саме: захисної маски, чим порушив п.2 п.п.1 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

В судовому засіданні 29.01.2021 року продавець-консультант магазину «Mobile zone» ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не визнав, зазначивши, що 04.01.2021 року близько 13.04 год. перебував на робочому місці та пив каву, в цей час в магазин увійшли двоє осіб в цивільному одязі, без спеціальної форми, та проводили зйомку не на бодікамеру, а на звичайний мобільний телефон. В судовому засіданні підтвердив надані ним письмові пояснення, а також зазначив, що протягом робочого дня строго дотримується карантинних заходів, оскільки розуміє наслідки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , суд встановив наступне.

Частиною 1 ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд надає віри поясненням ОСОБА_1 , оскільки вони є послідовними і не спростовані матеріалами справи.

Крім цього, фотографію, яку долучено до матеріалів справи суд визнає неналежним та недопустимим доказом, оскільки з такої не є можливим встановити місце та час вчинення адміністративного правопорушення, а також такий доказ здобуто з порушенням вимог закону.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України (далі Інструкція).

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 102215 від 04.01.2021 року не відповідає вищевказаним вимогам та не може братися до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Всупереч вказаним вимогам протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 102215 від 04.01.2021 містить виправлення у даті його складення, а саме з 04 січня 2020 року виправлено на 04 січня 2021 року, а дата вчинення правопорушення зазначено 04 січня 2020 року.

Дані виправлення підтверджуються доданою копією протоколу, другий примірник якого вручено ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку, не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України, а тому є недопустимим доказом.

Крім того, до матеріалів справи не долучено інших фактичних даних, які відповідно до ст.251 КУпАП можуть бути доказами в справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не виключають сумнівів у наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і не можуть бути визнані достовірними, оскільки не ґрунтуються на об`єктивних доказах.

В справі не встановлено жодного належного і допустимого доказу, який би вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, і який би достовірно підтверджував, що в нього був умисел на порушення правил щодо карантину людей, виключав би сумніви у цьому.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Гладишева Х.В.