КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 10.11.2020 року приблизно о 08 год. 20 хв., біля будинку за №6 по вул. Кошиця в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, вираження тремтіння пальців рук, неприродна блідість, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2020 року та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, оскільки суд неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не в повній мірі дослідив наявні у справі докази, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення.

При цьому апелянт зазначає, що 10.11.2020 року о 08 год. 20 хв. він віз свого малолітнього сина до школи, де був зупинений працівниками поліції, які після перевірки документів висловили йому підозру про начебто його перебування в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на наявність у нього ознак такого стану, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Він погоджувався пройти огляд, оскільки був повністю тверезий, однак йому терміново необхідно було провести свого сина, так як о 08 год. 30 хв. у школі починаються заняття, про що повідомив поліцейським. Проте, незважаючи на його пояснення та його згоду пройти відповідний огляд, поліцейські склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апелянт вважає невиправданою таку поведінку співробітників патрульної поліції, оскільки згідно вимог п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду(затвердженої постановою КМУ №1103 від 17.12.2008), поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Тобто, 5 хвилин, які були йому необхідні щоб провести сина до школи, жодним чином не завадили б проведенню його огляду на стан сп`яніння і не вплинули на результати цього огляду.

Крім того, апелянт вказує, що адміністративні матеріали стосовно нього оформлені поліцейськими з порушенням встановлених вимог, оскільки всупереч вимог вищезазначеного Порядку, протокол про адміністративне правопорушення від 10.11.2020 року, який був складений стосовно нього за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не містить опису його дій щодо ухилення чи відмови від проходження такого огляду, тобто відсутній опис самого діяння, а після складання цього протоколу він продовжив свій рух на автомобілі і поліцейські не вчиняли жодних дій щодо тимчасового затримання його транспортного засобу.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2020 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки копію цієї постанови він отримав 30.12.2020 року, а оскільки останній день на подання апеляційної скарги - 08.01.2021 року згідно розпорядження КМУ №1191-р від 30.09.2020 року припадав на вихідний, він об`єктивно не мав можливості подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням наведених апелянтом обставин, вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2020 року.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судові засідання апеляційного суду тричі не з`явився, 09.04.2021 року подав до суду клопотання, в якому просив розглянути подану ним апеляційну скаргу без його участі, а тому відповідно до положень ч.6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені у його апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення і прийняв рішення (постанову), зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 10.11.2020 року серії ДПР18 №032517 (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, вираження тремтіння пальців рук, неприродна блідість, який від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями цих свідків, які засвідчили відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2); поясненнями самого ОСОБА_1 у складеному стосовно нього протоколі, який зазначив, що зобов`язується не керувати транспортними засобами протягом 24 годин, що підтверджує факт його відсторонення від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 3), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху Україниводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що під час його зупинки працівниками поліції 10.11.2020 року він перебував у тверезому стані, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений не за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП і залучені працівниками поліції свідки засвідчили саме відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від огляду та погоджувався на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після того як відведе свого малолітнього сина до школи, однак працівники поліції проігнорували його прохання та склали стосовно нього протокол за його відмову від проходження огляду, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України на водія транспортного засобу безальтернативно покладено обов`язок пройти на вимогу поліцейського відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, отримуючи посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами, ОСОБА_1 фактично взяв на себе обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, тобто на ОСОБА_1 , як на водія транспортного засобу, яке визнано законодавством джерелом підвищеної небезпеки, покладено обов`язок неухильно дотримуватись правил дорожнього руху.

Доводи ОСОБА_1 про те, щопісля складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення він продовжив подальший рух за кермом автомобіля і поліцейські не вчиняли жодних дій щодо тимчасового затримання його транспортного засобу, що на думку апелянта свідчить про порушення працівниками поліції процедури оформлення стосовно нього адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, оскільки у своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення останній власноруч зазначив, що він зобов`язуєть не керувати транспортними засобами протягом 24 годин, тобто ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом відповідно до вимог ч.1 ст. 266 КУпАП.

За наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа № 753/21329/20; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження №33/824/1023/2021

Головуючий у І інстанції - Домарєв О.В.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.