Справа № 438/309/21
Номер провадження 3/438/227/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 квітня 2021 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серія БД № 080154 від 20 лютого 2021 року 20 лютого 2021 року о 22-45в смт. Східниця по вул.Бориславська керуючи транспортним засобом Lexus LX 450 D р/н НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, чимпорушив вимоги п. 2.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 122-2 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу серія БД № 080153 від 20 лютого 2021 року 20 лютого 2021 року о 22-45 в смт. Східниця по вул.Бориславська керував транспортним засобом Lexus LX 450 D р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав та ствердив, що 20 лютого 2021 року у час зазначений у вищенаведених протоколах, не керував транспортним засобом. Працівники патрульної поліції підійшли до нього, коли останній з дружиною перебував на автостоянці санаторію «Три сини та донька». Перед цим підгодив до належного йому автомобіля Lexus LX 450 D р/н НОМЕР_1 щоб забрати особисті речі. Під час спілкування із працівниками поліції неодноразово заявляв останнім про те, що не керував транспортним засобом. Проте його заперечення не бралися до уваги працівниками поліції, не вживалися жодні заходи щодо їх перевірки; пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Не заперечує свою відмову від проходженні огляду на стан сп`яніння у присутності свідків оскільки не керував транспортним засобом, а проходити відповідне освідування як пішохід вважає протиправним. Жодного належного та допустимого доказу, зокрема показання свідків, відеозаписів з камер нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, камер патрульного автомобіля або з камер зовнішнього спостереження поруч розташованих закладів, які б свідчили, що саме він 20 лютого 2021року о 22-45 в смт. Східниця по вул.Бориславська керував будь-яким транспортним засобом, в тому числі автомобілем Lexus LX 450 D р/н НОМЕР_1 у матеріалах справи немає. Просив провадження у даній справі закрити. Крім цього, оскільки 20 лютого 2021 року о 22-45 в смт. Східниця по вул.Бориславська не керував автомобілем Lexus LX 450 D р/н НОМЕР_1 , відповідно не міг порушити вимоги п. 2.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 122-2 КУпАП, зокрема порушити вимогу поліцейського поліції про зупинку, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору. Просить провадження у даній справі закрити

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , показав, що його в смт.Східниця 20 лютого 2021 року близько 23 год. був запрошений працівниками поліції бути свідком при освідування водія на стан алкогольного сп`яніння, яке відбувалось на території автостоянки санаторію «Три сини та донька». У присутності свідка, громадянин який присутній у залі судового засідання відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням відповідного засобу на території автостоянки, а також у медичному закладі. Свідок не може підтвердити факту керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, транспортним засобом, оскільки був запрошений працівниками поліції на територію автостоянки саме на проведення освідування.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, дослідивши докази в справі, прийшов до наступного висновку.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного проступку, - об`єктивну сторону проступку; - суб`єкт адміністративного проступку; - суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до статей 245,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В даному випадку, за невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, саме таким чином законодавцем викладена об`єктивна сторона правопорушення, надано протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 080154 від 20 лютого 2021 року, відповідно якого 20 лютого 2021 року о 22-45в смт. Східниця по вул.Бориславська керуючи транспортним засобом Lexus LX 450 D р/н НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, чимпорушив вимоги п. 2.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 122-2 КУпАП.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 заперечував факт невиконання вимоги зупинитися, оскільки не у зазначений у протоколі місці та час вчинення адміністративного правопорушення не керував належним йому транспортним засобом.

Відповідно до ст..251, 252 КУпАП суду не надано жодного належного, допустимого доказу, зокрема: показання свідків, відеозаписів з камер нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції, камер патрульного автомобіля або камер зовнішнього спостереження поруч розташованих закладів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст..122-2 КУпАП.

Із дослідженого у судовому засіданні відео на СД-диску, долученого до матеріалів справи з відеозапису з камери нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції, вбачається лише переміщення службового автомобіля в нічний час по невідомій місцевості, відсутні будь-які вимоги поліцейських про зупинку транспортного засобу. Зазначений відеозапис є малоінформативним, сам відеозапис датований 2 січня 2013 року, фіксує події, які відбуваються приблизно о 3-ї годині ночі тієї дати, на невідомій місцевості та не може бути визнано судом допустимим доказом.

Суд не вправі за відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

За таких обставин суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази щоб зробити об`єктивний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та порушенням ним п.2.4 ПДР, а тому провадження у справі про адміністративного правопорушення підлягає закриттю.

Що стосується протоколу серія БД № 080153 від 20 лютого 2021 року, відповідного якого ОСОБА_1 20 лютого 2021 року о 22-45 в смт. Східниця по вул.Бориславська керував транспортним засобом Lexus LX 450 D р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 наполягав на тому, що не керував транспортним засобом, працівники патрульної поліції його не зупиняли. Працівники патрульної поліції підійшли до нього у той час, коли він з дружиною перебував на прогулянці та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вважає процедуру повністю порушеною з боку працівників патрульної поліції.

Із оглянутого у судовому засіданні відео на СД-диску, долученого до матеріалів справи з відеозапису з камери нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції, вбачається, що поліцейські зупинили гр. ОСОБА_1 , підійшовши до останнього на освітленій території у нічний час та запропонували пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 неодноразово заявляв, що не керував транспортним засобом. Разом з тим, поліцейськими зазначені твердження ОСОБА_1 не беруться до уваги поліцейськими, не вживаються заходи щодо їх перевірки, а лише пропонується останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Натомість ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вважає, як пішохід не зобов`язаний проходити відповідний огляд.

Крім цього, на СД-диску міститься відеозапис зроблений, начебто, з камери розташованої у патрульному автомобілі. Вказаний відеозапис є малоінформативним, так як з нього вбачається лише переміщення автомобіля, начебто, патрульної поліції по якимось ділянкам дороги та прилеглих до неї територій. Крім того, не зрозуміло яке відношення вказаний відеозапис (три відеофайла) має до матеріалів справи відносно ОСОБА_1 , так як відеозапис датований 2 січня 2013 року та фіксує якісь незрозумілі події, які відбуваються приблизно о 3-ї годині ночі тієї дати, у невідомому місці.

Далі, жоден із наявних в матеріалах справи доказів не спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував 20 лютого 2021 року о 22 год 45 хв будь-яким транспортним засобом.

Із показань свідка у судовому засіданні ОСОБА_2 , так із пояснень ОСОБА_3 вбачається лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте із показів свідка чи пояснення свідка не вбачається підтвердження обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, наявність такої обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, судом не встановлено.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Отже на момент виявлення ОСОБА_1 працівниками поліції , складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП останній не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може бути предметом судового розгляду та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний встановити ряд обставин: чи було вчинене адміністративне правопорушення, винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, відповідно наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок має суб`єктивний характер та не відповідає вимогам щодо його допустимості та достатності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 122-2КУпАП, що в силу п.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

З огляду на викладене та керуючись ст., 122-2, 130, ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: А.Т.Слиш