Справа№ 953/1375/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., за участю представника Слобожанської митниці Держмитслужби Тиндика М.В., розглянувши матеріал про порушення митних правил у відношенні громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , декларант АТ Новий Стиль, паспорт НОМЕР_1 виданий 13.10.1998 року Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 472 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0984/80700/20 від 26.11.2020, 18.11.2020 до митного поста Харків - товарний Слобожанської митниці Держмитслужби декларантом АТ Новий Стиль ОСОБА_1 для митного контрою та митного оформлення в режимі ІМ-40-ДЕ була подана митна декларація № UA807170/2020/062056 на товари Столи, стільці та частини меблів для сидіння. В якості підстави для митного оформлення зазначеного товару було надано наступні документи: коносамент від 10.10.2020, CMR від 16.11.2020 № 7439, інвойс від 06.10.2020 № 2010012, контракт від 25.08.2020, специфікація № 1-3 від 06.10.2020 до контракту. Під час проведення митного огляду у співробітників митниці виникли сумніви щодо правильності опису та кодування товару № 3, заявленого як Подущка сидіння та спинка стільця код товару згідно УКТ ЗЕД , а фактично товар № 3 представляє собою стілець у розібраному вигляді. У комплекті товару № 3 була також інструкція по збиранню стільця. За результатами проведеного митного огляду було направлено запит № 370 до відділу кодування та класифікації товарів управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання митниці. 20.11.2020 було отримано рішення про визначення коду товару №КТ-UA -2020, згідно якого було змінено опис товару № 3 на стілець, артикул 80352658. Постачається незібраним та код товару згідно УКТ ЗЕД на .

Таможенгим органом кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, а саме: порушення процедури декларування товарів, передбачена ст. 257 МК України, та не заявленння за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За даним фактом у відношенні громадянина ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП за ознаками ст.472 МК України, вказані стільці, в кількості 240 шт., у розібраному стані тимчасово вилучені та передані на зберігання до Слобожанської митниці Держмитслужби.

Представник Слобожанської митниці Держмитслужби в судове засідання з`явився, подання митниці підтримав та просив призначити покарання в межах санкції ст.472 МК України.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник не з`явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.Захисник ОСОБА_1 адвокат Цвікевич О.А. подала до суду додаткові пояснення, в яких заперечила факт вчинення правопрушення, просила закрити справу про порушення митних правил у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, враховуючи положення статті 526 Митного кодексу України, справа розглядається за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 489 Митного кодексу України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені норми узгоджуються з нормами статей 245, 252, 280 КУпАП.

На підставі частини 1 статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2020 ОСОБА_1 , в якості декларанта, подано до відділу митного оформлення Одеської митниці електронну митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» №UA807170/2020/062056 на товар «Столи, стільці та частини меблів для сидіння», а також товаросупровідні та комерційні документи, а саме: коносамент від 10.10.2020, CMR № 7439 від 16.11.2020, інвойс № 2010012 від 06.10.2020, контракт від 25.08.2020, специфікація № 1-3 від 06.10.2020 до контракту (а.с.10-21).

Згідно з даними, які містяться у комерційному інвойсі № 2010012 від 06.10.2020, серед товарів, замовником яких є АТ «Новий стиль» є, зокрема, подушка сидіння MOROCCO CUSHION та спинка стільця, з артикулом: 80352658, кодом: Е-1950000, митним кодом: (а.с.16).

Відповідно до інформації, яка міститься у специфікації № 1-3 від 06.10.2020 до контракту № PKI-25082020 від 25.08.2020 серед товарів, замовником яких є АТ «Новий стиль» є, зокрема, подушка сидіння MOROCCO CUSHION та спинка стільця у кількості 240 одиниць (а.с.21).

При заповненні митної декларації ОСОБА_1 відобразив відомості із товаросупровідних та комерційних документів, наданих компанією відправником, відповідно до попередньо досягнутих домовленостей.

В період з 18.11.2020 по 19.11.2020 проведено митний огляд, за результатами якого встановлено, що оглянута частина товару № 3 не відповідає відомостям, заявленим у ТСД. Товар № 3 має опис у митній декларації «Подушка сидіння та спинка стільця», фактично товар представляє собою стілець у розібраному вигляді. У комплекті товару №3 присутня схема по збірці даного виробу.

Згідно з ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 268 МК України - допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Проте, митним органом не роз`яснено та не надано даних про те, чи вплинула зміна фактичної кількості окремих позицій товарів на зменшення або збільшення митних платежів.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

На думку митного органу, порушення особи полягало в порушенні процедури декларування та недекларуванні за встановлено формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про кодування та класифікацію товару.

Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи міститься інформаційний лист, яким продавець POH KEONG INDUSTRIES SDN BHD підтвердив, що позиція №5 в інвойсі № 2010012 від 06.10.2020 це «стілець на дерев`яній рамі, оббитий тканиною», у зв`язку з чим і виникла невідповідність між даними щодо найменування в наданих ними документах.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як декларантом, були виконані вимоги Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Мінфіну України від 30.05.2012 року № 651, під час внесення відомостей до митної декларації щодо найменування та кількісних характеристик товарів.

Підсумовуючи вищевикладене, судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 було заповнено митну декларацію на підставі представлених компанією продавцем комерційних документів, в яких з вини відправника не було внесено коригування, про що декларант не знав та не міг знати. Зазначені докази, а також виконання вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Мінфіну України від 30.05.2012 року № 651, в сукупності вказують на відсутністьумислу особи на недекларування декількох позицій товарів із загальної товарної партії у митній декларації, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно з ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно зі ст. 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 268, 460, 472, 527, 528, 529 МК України, ч.1 п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 472 Митного кодексу України закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0984/80700/20 від 26.11.2020, повернути власнику в установленому законом порядку.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.М. Лисиченко