Справа № 643/4837/21
Провадження № 3/643/1781/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Кононенко Т.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП -

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 026459 від 13.03.2021 року, встановлено, що 13.03.2021 року о 05:00 год., ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Харків по вул. Тюрінська, 20, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки на слизькій ділянці дороги, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на відбійник. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушив вимоги п.12.1 ПДР.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286220 від 13.03.2021 року, встановлено, що 13.03.2021 року о 06 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Харків по вул. Тюрінська, 20 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився на місці із застосуванням приладу Dragеr Alcotest 6810 в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 1,12 % проміле, з даним результатом водій був не згоден, йому було запропановано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі КНП ХОР ОНД у лікаря нарколога в установленому законом порядку, за результатами висновку№ 475 було встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2021 дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження №643/4837/21 н/п 3/643/1781/21.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення розгляду справи до скасування «червоного » рівня епідемічної небезпеки поширення COVID-19 на території Харківської області.

Щодо встановлення особливого режиму роботу Московського районного суду м. Харкова, суд зазначає наступне що відповідно до наказу № 01-06/23 від 25.02.2021 року, було встановлено наступний графік роботи Московського районного суду м. Харкова, а саме початок роботи з 8:00 до 17:00 години.

Дослідивши, вказане клопотання, суд прийшовши висновку про розгляд справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Вказаний адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до Московського районного суду м. Харкова 19.03.2021 та призначався до розгляду в судові засідання на 07.04.2021, 12.04.2021. В жодне із вказаних судових засідань Іванов А.В. не з`явився.

До канцелярії суду 06.04.2021 надійшло клопотання від адвоката Болоховцева Є.О., в якому просив відкласти розгляд справи, що призначений на 07.04.2021 на іншу дату, для ознайомлення з матеріалами. 07.04.2021 року з матеріалами справи адвокат ознайомився в повному обсязі.

Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, суд розглядає справу у відсутність ОСОБА_1 , що узгоджується із положеннями ст. 268 КУпАП, зі змістом якої, присутність особи у справах даної категорії не визнана законом обов`язковою.

Клопотання адвоката Болоховцева Є.О., про відкладення справи та виклик свідків від 12.04.2021 року задоволенню не підлягає, оскільки, як зазначено вище, судове засідання, призначене на 07.04.2021 року було відкладено у зв`язку з надходженням до канцелярії суду клопотання від адвоката

Болоховцева Є.О., в якому просив відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами. З моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до 12.04.2021 року рухом справи не цікавився, до суду з метою отримання інформації про стан відносно нього провадження не звертався.

Адвоката Іванова А.В., ОСОБА_2 двічі подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак, письмових пояснень щодо обставин інкримінованого діяння протягом вказаного часу в період місяця не надав. Об`єктивних даних, які б завадили ОСОБА_1 , надати суду свої пояснення, в тому числі через представника, суду не надано.

Щодо виклику свідків, суд зазначає наступне, письмові пояснення свідків не викликають сумнівів та узгоджуються з іншими доказами по справі, крім того суд зауважує, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в відповідних документах.

Таким чиним, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів для прийняття рішення по суті.

Вищевикладене, на думку суду, свідчить про явне зловживання ОСОБА_1 , наданими йому правами, оскільки вибрана ним стратегія по затягуванню розгляду справи в подальшому унеможливить розгляд справи по суті, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши докази по справі, приходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 026459 від 13.03.2021 року, схема місця ДТП від 13.03.2021 року, письмовими поясненнями.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що за змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 а саме, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286220 від 13.03.2021, актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом 1,12% проміле, висновком № 475 щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.03.2021 року, за результатом якого виявлено, що водй ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , фактичними даними, що містяться на дисках з відео-матеріалом до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В матеріалах справи містяться дані щодо результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», що проводився інспектором 13.03.2021 року о 06:23 год. по вул.Тюрінська, 20, в м. Харкові, згідно якого, результат тесту 1,12% та висновок № 475 щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.03.2021 року, за результатом якого виявлено, що водй ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Згідно з п. 3 розділу ІІ Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції суду не надано.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286220 від 13.03.2021 року відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу та не позбавляти його права керування транспортними засобами, та за ч. 1 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 2 ст. 36 КпАП України, суд остаточно застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 124, 130, 283, 284 КУпАП, суд-

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених статтею 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КпАП України у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень;

- за ч. 1 ст. 130 КпАП України у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Відповідно до ст. 36 КпАП України остаточно накласти на ОСОБА_1 , стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.О.Кононенко