Справа № 628/715/21
Провадження № 3/628/154/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області, у складі:

головуючого судді - Волчек Ольги Олексіївни,

за участю секретаря - Дюкової Г.Б.,

особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Куп`янську матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від т.в.о. начальника Куп`янського ВП ГУ НП України в Харківській області з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

- права, передбачені ст. 268 КУпАП роз`яснені, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2021 року о 00 год. 01 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2104 д/н НОМЕР_2 по автодорозі на вул. Садовій в с. Петропавлівка Куп`янського району Харківської області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що він не знаходився в стані алкогольного сп`яніння. 19.02.2021 року він дійсно керував автомобілем ВАЗ 2104 в с. Петропавлівка, а коли його автомобіль поламався на дорозі, він пішов до своїх знайомих, які погодилися йому допомогти штовхати автомобіль. Під час того, як вони штовхали автомобіль до нього під`їхали працівники поліції та запропонували пройти тест на вміст алкоголю в крові, але він відмовився його проходити, бо він боявся, що його підставлять та зроблять тест неправильно. Події відбувалися пізно вночі, тому він вважав, що працівники поліції могли налити щось в алкотестер. Проїхати до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння йому ніхто не пропонував. Також зазначив, що при ньому ніяких документів працівники поліції не складали та не було ніяких свідків. Пізніше йому стало відомо про те, що відносно нього було складено ще постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: за керування транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом та не горіла лампа ближнього світла зліва, в темну пору доби. Крім того сказав, що штраф сплатив у повному обсязі.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №162633 від 19.02.2021 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, згідно якого, ОСОБА_1 виявляв ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова. В присутності двох свідків відмовився проходити тест на стан сп`яніння (а.с. 4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що 19.02.2021 року, приблизно о 00:00 годині вони були присутні під час того, як співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера або проїхати до медичного закладу. Свідки також зазначили, що у ОСОБА_1 було чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота (а.с. 5-6). Згідно довідки інспектора поліції від 19.02.2021 року, ОСОБА_1 09.04.2004 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 162633 від 19.02.2021 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується поясненнями громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Довідкою від 19.02.2021 року підтверджується, що по обліковим даним інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» ІТС інформаційного порталу Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року порушення ПДР за ст.130КУпАП не зареєстровано (а.с. 7).

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Крім того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити дії працівників поліції та постанову.

ОСОБА_1 таким правом не скористався.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 до суду не надано. Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що він дійсно не став проходити тест на наявність алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що він боявся, що йому підроблять результати тесту.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є доведеним наданими суду доказами. Пояснення ОСОБА_1 щодо мотивів відмови від проходження обстеження суд вважає хибними.

Суд, критично відноситься до пояснень правопорушника, оскільки останній після складання співробітниками поліції протоколу мав право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, також мав право оскаржити дії працівників поліції та постанову, однак ОСОБА_1 таким правом не скористався.

Крім того, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в ході підготовки матеріалів первинної перевірки, є послідовними, логічними та стабільними, у зв`язку з чим піддавати сумніву ці пояснення у суду немає підстав.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП (в реакції, яка діяла на момент скоєння правопорушення) передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частина 2 ст. 8 КУпАП регламентує, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих і пом`якшуючих відповідальність обставини, ненастання тяжких наслідків від діяння, ступінь суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде необхідним й достатнім для виправлення, виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

В силу ч. 1 ст.40-1КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р. зі змінами.

Керуючись ст. ст. 33-35, 130 ч. 1, 268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником на розрахунковий рахунок: призначення платежу «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»: рахунок UA0020001, , МФО 899998, отримувач: Куп`янське УК/м. Куп`янськ Банк отримувача: Казначейство України, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн. (реквізити для сплати: ККД 22030106 «Надходження від стягнення судового збору на користь держави»: рахунок UA0026001 , МФО 899998 отримувач: ГУК у м. Києві Банк отримувача: Казначейство України).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий О.О. Волчек