Справа № 243/3322/21
Провадження № 3/243/1372/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є., розглянувши в залі суду № 7 м. Слов`янська, адміністративний матеріал, який надійшов батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

31.03.2021 року о 10 годині 44 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21070 з державним номерним знаком НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи у суді був сповіщений належним чином, що підтверджується його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 368832.

Аналогічна позиція викладена в Узагальненні практики розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП суддями місцевих судів Донецької області за 2016 рік, а саме щодо визнання належним повідомлення правопорушника про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо з зазначенням відповідних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення.

Приймаю як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він відповідає п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті та ст. 266 ч.2 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме:

?Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 368832 від 31.03.2021 року;

?Поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31.03.2021 року (а.с.5-7);

?Диском з відеофіксацією правопорушення до протоколу серії ДПР18 № 368832 від 31.03.2021 року, з якого вбачається, що на пропозицію поліцейського пройти медогляд, ОСОБА_1 відповів відмовою (а.с.4).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.01.2021 року серії ДПР18 № 368832 ОСОБА_1 , 31.03.2021 року порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 454 грн.00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34,35,40-1,130 ч 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. Отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача: UA0005001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко