Справа № 341/1962/20
Провадження № 33/4808/276/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мергель М. Р.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 12.12.2020 року о 00 годин 05 хвилин по вулиці Вітовського, в м. Галичі водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2105, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у Галицькій ЦРЛ. Відповідно до результату тестування на алкоголь, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Отже, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2. 9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП..

На вказану постанову суду ОСОБА_1 12.04.2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану на підставі неповного з`ясування та недоведеності всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Разом з апеляційною скаргою апелянт подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій вказує, що постанова суду була проголошена за його відсутності та його захисника, а тому повний текст постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2021 року ним було отримано 07.04.2021 року.

Звертає увагу на те, що відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти дній з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Так, зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він просить поновити строк на оскарження постанови суду, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин у зв`язку з тим, що отримав копію постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2021 року тільки 07.04.2021 року.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на вимоги ст.289 КУпАП є безпідставним, оскільки вказана стаття не регулює порядок оскарження постанов по справі про адміністративні правопорушення, які розглядаються судами. При цьому, апелянт істотно спотворив зміст вищевказаної статті, та безпідставно вказав на те, що постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху можуть бути оскаржені протягом десяти днів з дня вручення такої постанови, що не відповідає дійсності.

Так, відповідно до вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови суду повинен рахуватись не з часу отримання заінтересованою особою копії відповідної постанови, а з моменту винесення постанови.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать, що особа, яка пропустила строк апеляційного оскарження з об`єктивних незалежних від неї причин була позбавлена можливості своєчасно оскаржити судове рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів справи вбачається, що копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 11.03.2021 року була направлена йому та його захиснику ОСОБА_2 у відповідності до вимог діючого закону 12.03.2021 року (а.с.36).

Разом з тим, відповідно до копії розносної книги для місцевої кореспонденції сформованої 18.03.2021 року у відповідності до додатку 51 до п.18.23 Інструкції копію постанови щодо ОСОБА_1 та по інших справах захиснику ОСОБА_2 було вручено 22.03.2021 року (а.с.37), про що свідчить власноручний підпис захисника.

У відповідності до заяви ОСОБА_1 про надання йому копії постанови від 02.04.2021 року подане ним власноручно до суду першої інстанції (а.с.38), та отримано ним копію постанови 05.04.2021 року, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 із зазначенням дати отримання постанови суду щодо нього 05.04.2021 року.

Таким чином, доводи апелянта на отримання ним 07.04.2021 року копії постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2021 року не відповідають дійсності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що справа про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП надійшла до провадження Галицького районного суду Івано-Франківської області 18.12.2021 року.

05.01.2021 року справа дану справу у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями даного суду було передано судді Мергель М.Р., розгляд якої було призначено на 22.02.2021 року.

До матеріалів справи долучено ордер серії ІФ №103681 про надання ОСОБА_1 правової допомоги захисником ОСОБА_2 (а.с.12) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю захисника (а.с.13).

Про розгляд справи призначеної на 22.02.2021 року ОСОБА_1 був повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить розписка про отримання повідомлення суду з відміткою щодо отримання 18.02.2021 року (а.с.15), однак, останній в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.

Повторно розгляд справи судом було призначено на 02.03.2021 року.

01.03.2021 від представника адвоката Шевчук-Філімон Н.М. надійшло клопотання про надання матеріалів адміністративної справи для ознайомлення, з якими ж вона була ознайомлена 01.03.2021 року, що підтверджується її особистим підписом.

02.03.2021 року захисник адвокат ШевчукФілімон Н.М. через канцелярію суду подала заперечення на протокол № 234046 та інші докази у справі ОСОБА_1 (а.с.17-25).

За клопотанням захисника адвоката Шевчук-Філімон Н. М. розгляд справи відкладено на 11.03.2021 у зв`язку з необхідністю отримання інформації щодо визначення закладів охорони здоров`я, яким у Галицькому районі надано право на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, зокрема, щодо наявності таких повноважень у КНП «Галицька лікарня».

02.03.2021 року захисника адвокат Шевчук-Філімон Н.М. під розписку була повідомлена про перенесення судового розгляду у справі на 11.03.2021 року (а.с.25).

11.03.2021 адвокат Шевчук-Філімон Н. М. надіслала заяву, в якій просила розгляд справи відкласти у зв`язку з її хворобою.

Сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 знав про те, що в провадження суду перебуває на розгляді справа про притягнення його до адміністративної відповідальності, знав, що вказана справа призначена до розгляду на 11.03.2021 року, однак не з`явився до суду з невідомих причин.

У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання в принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційних повноважень судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення.

Разом з тим, зі змісту заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що ОСОБА_1 вказує єдиною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження несвоєчасне отримання копії судового рішення.

При цьому, ОСОБА_1 не вказує коли він дізнався про судове рішення, не наводить обставини, які не дозволити йому вчасно в межах встановленого строку оскаржити судове рішення та не обґрунтовує їх поважність.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, не зазначено коли він дізнався про оскаржене рішення та які саме обставини не дозволили йому своєчасно дізнатися про судове рішення та оскаржити його у встановлені законом строки, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно дізнатись про судове рішення та перешкоджали оскаржити постанову суду у встановлені законом строки.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2021 року.

Повернути апеляційну скаргу із додатками ОСОБА_1

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв