Справа № 931/41/21
Провадження № 3/931/26/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року смт Локачі

Суддя Локачинського районного суду Масляна С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від сектора поліцейської діяльності №1 (сел.Локачі) Володимир-Волинського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР 18

№ 218974 вбачається, що 20 січня 2021 року о 21:43 у смт. Локачі по вул. Миру Волинської області ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Mondeo з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, нестійка хода. На неодноразове прохання пройти тест на визначення алкоголю у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Зазначив, що 20.01.2021 року він близько 18:00 вживав алкоголь, випив вдома 1-2 пляшки пива, точно не пам`ятає. Саме тому за кермо свого автомобіля не сідав, попросив друга ОСОБА_2 поїхати з ним в якості водія, з яким разом вони поїхали на вул. Миру у смт. Локачі. Припаркувалися біля відділення поліції, друг пішов по своїх справах, а він залишився його чекати в автомобілі. До автомобіля підійшли інспектори поліції, постукали у вікно і сказали, що автомобіль припаркований неправильно і потрібно його перепаркувати, інакше вони викличуть евакуатор і заберуть автомобіль. Він відповів їм, що він не водій і почав телефонувати другу, однак той не відповідав. Тоді останній пересів на водійське крісло, потім вийшов з автомобіля подивився на знак, щоб впевнитися чи дійсно стоянка в тому місці заборонена, побачив знак, сів назад, зробив ще один дзвінок другу, тоді завів свій автомобіль і об`їхав припаркований спереду автомобіль та зупинився, працівники поліції його не зупиняли, однак інспектори підійшли до машини і повідомили його, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, причини зупинки не повідомили. Вважає, що його спровокували на вчинення правопорушення поліцейські, тому від огляду на виявлення ознак сп`яніння він відмовився. ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, коли інспектори поліції розмовляли зі свідками, друг повідомив їм, що це він водій і їхав за кермом, однак поліцейські на це не зреагували.

Захисник Тратніков Я.В. в судовому засіданні додав, що працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Складений протокол не підтверджує вчинення його підзахисним правопорушення, час складення протоколу, зазначений у ньому та час складення протоколу, зафіксований на відеозаписі, не збігається, протокол складено на 8-10 хв. раніше, ніж зафіксовано на відеозаписі. Працівники поліції попросили перепаркуватись ОСОБА_1 , незважаючи на те, що він повідомив їх, що він не водій і коли він виконав їх вимогу, відразу почали знімати на камеру, не зазначивши причини зупинки, вимагали пред`явити документи і стверджували, що він вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не запропоновано дати пояснення. Крім того, вважає, що свідки, які були присутні під час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння упереджені, оскільки привіталися з працівниками поліції, коли підійшли до місця вчинення правопорушення. До того ж правопорушення вчинено 20.01.2021 року згідно протоколу, а письмові пояснення свідків датовані 21.01.2021 р. Відеозапис, доданий до адміністративних матеріалів, не безперервний, всупереч вимогам Інструкції. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

З метою всебічного та повного з`ясування обставин справи в судове засідання викликано інспектора поліції Громика А.В., який склав протокол та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначених в протоколі, свідка ОСОБА_3 за клопотанням сторони захисту.

В судовому засіданні поліцейський СПД № 1 Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області Громик А.В. пояснив, що 20.01.2021 року він з колегою під час несення служби їхали по вул. Героїв Майдану у смт. Локачі, назустріч їм їхав автомобіль Форд Мондео. Воли побачили, що вказаний автомобіль зупинився з порушенням знаку 3.34. Тоді він підійшов до автомобіля, за кермом був ОСОБА_1 , він попередив водія, що зупинку у вказаному місці заборонено і йому треба перепаркуватися, при цьому протокол про вчинення правопорушення не складався, водія лише попередили про необхідність перепаркуватися. Водій вийшов з машини і почав говорити, що ми його не зупиняли. Це йому здалося підозрілим. Однак він повернувся у службовий автомобіль. Потім, побачивши, що автомобіль знаходиться на іноземній реєстрації, вирішив, що необхідно перевірити документи на вказаний автомобіль. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 почав рухатись і вони зупинили його з метою перевірки документів. Він повідомив ОСОБА_1 , що причиною зупинки є п. 10 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», попросив пред`явити водійське посвідчення і реєстраційні документи. Однак, ОСОБА_1 заблокував автомобіль, не відчиняв дверей і перебував всередині автомобіля 30 хв. Коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, він помітив нестійку ходу, відчувався запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 . В зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на виявлення ознак сп`яніння за допомогою «Драгера» або у медичному закладі, на що він у присутності двох свідків відмовився. Під час зупинки ОСОБА_1 в автомобілі перебував сам, його друг ОСОБА_3 прийшов десь за годину після зупинки автомобіля ОСОБА_1 і почав казати, що він водій автомобіля, однак з відеозапису вбачається, що водієм був ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 показав, що він працює кочегаром у поліції в

смт. Локачі. 20.01.2021 року він виконав свою роботу та йшов з роботи додому. Його зупинили поліцейські і попросили бути свідком відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння. Він погодився. В його присутності та присутності іншого свідка ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою «Драгера» та в медичному закладі. Він підписав письмові пояснення та пішов.

Після допиту вказаного свідка захисник заначив, що вважає, що вказаний свідок є упередженим, є працівником поліції і не міг бути залучений в якості свідка, а отже, огляд на виявлення ознак сп`яніння ОСОБА_1 є недійсним.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний за клопотанням захисника, показав, що є другом ОСОБА_1 близько 5-ти років. 20.01.2021 року він зустрівся з ОСОБА_1 біля пошти у смт. Локачі. Разом вирішили забрати третього друга. Він бачив, що ОСОБА_1 випив і запропонував сісти за кермо. Після цього вони забрали автомобіль ОСОБА_1 і поїхали, припаркувалися за молоковозом по вул. Миру. Він вийшов з автомобіля і пішов, ОСОБА_1 залишився чекати його в автомобілі. Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_1 і сказав, щоб він прийшов, підтвердив, що водій він, оскільки працівники поліції забирають в нього автомобіль. Між тим, як він вийшов з автомобіля і повернувся після дзвінка ОСОБА_1 , пройшло близько 10 хв.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, свідків, інспектора поліції приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 218974 від 20.01.2021 року, складеного в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.01.2021 року; відеозаписом із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, з якого чітко вбачається факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , після зупинки якого він вийшов зі сторони водія, через певний час сів в машину на місце водія і на прохання поліцейських вийти чи відкрити вікно не реагував. ОСОБА_1 вийшов з машини тільки після того, як працівник поліції сказав, що викликають евакуатор, щоб забрати машину з проїжджої частини. А також, із запису нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, поясненнями інспектора поліції ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_5 , наданими під час судового розгляду.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази у суду не має.

Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ нструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

У даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, спираючись на те, що він не був за кермом. Такі твердження ОСОБА_1 судом до уваги не беруться, так як з запису відеореєстратора поліцейського чітко видно, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , він вийшов з автомобіля зі сторони водія.

Щодо доводів захисника про упередженість свідка ОСОБА_5 , допитаного під час судового розгляду, то вказані доводи є необгрунтованими з огляду на таке.

Згідно п. 6 Розділу 2 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Свідок ОСОБА_5 є кочегаром -технічним працівником Локачинського СПД№ 1 Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області і не є поліцейським. Сам по собі факт того, що він працює у Локачинському СПД № 1, на думку суду, не свідчить про упередженість свідка чи його зацікавленість. Крім того, стороною захисту не заперечується, що він був присутній під час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Покази даного свідка узгоджуються з іншими доказами у справі та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а тому беруться судом до уваги.

Натомість покази свідка ОСОБА_2 , допитаного за клопотанням захисника, є суперечливими, його показання про те, що він вийшов з автомобіля і повернувся через 10 хв. не узгоджуються з відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що даний свідок з`явився біля автомобіля значно пізніше, крім того він перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1 близько п`яти років. До того ж, вказані покази не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, зафіксований на відеозаписі.

Щодо доводів сторони захисту про те, що працівниками поліції було спровоковано вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає таке.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наводив визначення провокації, зокрема, дане ним у вирішенні по справі «Раманаускас проти Литви»: «Провокація з боку поліції відбувається в тих випадках, коли співробітники правоохоронних органів або особи, що діють за їх дорученням, не обмежуються розслідуванням злочинної діяльності переважно пасивно, а впливають, підбурюють до вчинення злочину, яке інакше не було б скоєно, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази його здійснення і почати кримінальне переслідування».

Із матеріалів справи вбачається, що патрульні поліцейські не вмовляли ОСОБА_1 керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не робили на нього вплив з метою здійснення таких дій, тобто останній мав об`єктивну можливість відмовитися від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що пред`являючи вимогу ОСОБА_1 перепаркувати авто працівники поліції не знали про перебування його в стані сп`яніння, доказів іншого суду не надано, а тому і факт провокації відсутній. ОСОБА_1 мав можливість відмовитися від такої пропозиції або звернутися до працівників поліції або інших осіб про переміщення транспортного засобу. Крім того, у протоколі про вчинене правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 про вчинення щодо нього працівниками поліції провокації нічого не зазначено, також він не звертався до правоохоронних органів з цієї підстави.

Доводи захисника з приводу розбіжності у даті письмових пояснень свідків та датою вчинення правопорушення, не роз`яснення ОСОБА_1 прав та наслідків відмови від проходження огляду, небезперервність відеозапису, не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Так як доказів наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія до матеріалів справи не додано, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наявність посвідчення водія чи його вилучення, тому останній не підпадає під поняття "водій".

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані спяніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення по санкції статті як на інших осіб - у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1ст.130КУпАП , суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача ( ЄДРПОУ): 38009371

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна