Єдиний унікальний номер 234/2525/21
Номер провадження 33/804/215/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2021р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника Наумової О.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 17.03.2021р., якою
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,
за участю захисника Наумової О.М.
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1
в с т а н о в и л а :
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10 200 (десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Постанову оскаржено захисником Наумовою О.М.. яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , яка в апеляційній скарзі:
- вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення було порушено норми процесуального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, та що постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд;
- вказує, що стороною захисту було 10.03.2021р. подано клопотання про ознайомленням з матеріалами справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , проте суд не задовольнив вказане клопотання, 17.03.2021р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, та з матеріалами справи адвокат була ознайомлена лише 23.03.2021р.;
- вказує, що відповідно до п. 1 розділу VI «Судовий виклик і повідомлення» наказу ДСА № 814 від 20.08.2019р. «Про затвердження інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах» повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється повісткою, та відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, як за три доби до розгляду справи в суді, проте адвокат Наумова О.М, повістку суду не отримувала;
- заперечує проти фактів, викладених у протоколі № ДПР 18 № 034772 від 16.02.2021р., оскільки вказаний протокол не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст. 130 КУпАП та ст. 266 КУпАП та Постанові КМУ № 1103 від 17.12.2008р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» (далі Порядок), та спільного Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735 «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інстукції);
- вказує, що відповідальності за ст. 130 КУпАП підлягають водії транспортного засобу, проте ОСОБА_1 особисто не керував транспортним засобом, що підтверджують його свідки;
- наголошує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було проведено у порядку, передбаченому Порядком та Інструкцією;
- зазначає, що у поясненнях свідка ОСОБА_3 , вказано, що невідома йому особа 15.02.2021р. о 23.30год. з ознаками алкогольного сп`яніння після вживання алкогольних напоїв сіла за кермо транспортного засобу «ЗАЗ ДЕО Ланос» держномер НОМЕР_1 та поїхала по вул. В.Стуса а м. Краматорську, тобто свідку невідомо особу та якої вона статі;
- вказує, що у поясненнях свідків відсутнє позначеня на підставі якого документу встановлено їх особи, та їх показання є недопустимими, неналежними доказами без їх допиту у судовому засіданні;
- вказує, що порушення порядку огляду на стан сп`яніння є підставою для визнання недійсним такого огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП;
- вважає, що відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох
свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, та саме ця норма має бути вказана у протоколі про адміністративне правопорушення при формулюванні суті правопорушення, а не п. 2.5 ПДР України;
- вказує, що від керування транспортного засобу ОСОБА_1 не відсторонювали, тимчасове посвідчення на керування транспортним засобом не видавали, що є доказом того, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, та належні докази цього відсутні;
- вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, про що наголошено у численних судових рішеннях;
- вказує, що на підставі вимог ст. 293 КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду.
Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.
Так судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 15.02.2021р. о 23:28год по вул. В.Стуса біля буд. № 51 в м. Краматорськ Донецької області керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO LANOS н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
В обґрунтування прийнятого рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції покладено дослідженні та оцінені докази, які містить справа про адміністративне правопорушення, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 034772 від 16.02.2021р., яким підтверджується, що 15.02.2021р. о 23 год. 28 хв. в м. Краматорську по вул. В.Стуса біля буд. № 51 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO LANOS н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Протокол містить підписи свідків, службової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_1 , який особисто зазначив в протоколі, що від проходження огляду відмовляється, оскільки відсутні свідки;
(а. с. 3)
- відеозапис з бодікамер працівників поліції на яких зафіксовано, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі та останній спочатку погодився, але потім всіляко ухилявся від проходження огляду, наводячи необ`єктивні причини для цього, що дало суду підстави вважати, що така поведінка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 беззаперечно свідчить про його намагання ухилитися від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; також відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та мав ознаки алкогольного сп`яніння;
(а. с. 4)
- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими підтверджується, що в їх присутності 15.02.2021р. водій ОСОБА_1 після вживання алкогольних напоїв сів за кермо а/м ЗАЗ-DAEWOO LANOS н/з НОМЕР_1 та поїхав на ньому, про що вони повідомили працівникам поліції; після цього вони підійшли до місця зупинки цього автомобіля та у їх присутності водій ОСОБА_1 спочатку погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння, але потім всіляко ухилявся від проходження огляду, при цьому, водій мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння рук.
(а. с. 7, 8)
Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, а доводи апеляційної скарги захисника, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, є неспроможними.
Висновок суду апеляційної інстанції щодо правильності висновків суду першої інстанції про винуватості ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на тому, що відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в установлений законом порядку отримав документ на право керування транспортним засобом, при керуванні транспортним засобом був зобов`язаний дотримуватись усіх вимог, які містяться у нормативних актах, які стосуються безпеки дорожнього руху.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено та оцінено усі докази, які містить справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , та зроблений висновок про їх допустимість, належність, достовірність та достатність для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги захисника Наумової О.М., що судом першої інстанції при прийнятті рішення було порушено норми процесуального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги захисника, що стороною захисту було 10.03.2021р. подано клопотання про ознайомленням з матеріалами справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , проте суд не задовольнив вказане клопотання, 17.03.2021р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, та з матеріалами справи адвокат була ознайомлена лише 23.03.2021р., є неспроможними за таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення 10.03.2021р. захисник Наумова О.М. звернулася до суду із клопотанням, в якому вона прохала відкласти судове засідання, призначене на 17.03.2021р. о 13-30 год., та надати їй можливість ознайомитися з матеріалами справи.
З матеріалами справи захисник Наумова О.М. ознайомлена 23.03.2021р., що підтверджується її особистою розпискою.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що письмова розписка захисника Наумової О.М. про ознайомлення з матеріалами справи міститься на заяві про ознайомлення з матеріалами справи, яка подана особисто ОСОБА_1 до суду 25.02.2021р., що підтверджується, як датою самої заяви, так і штампом вхідної кореспонденції суду.
26.02.2021р. ОСОБА_1 повторно подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, що також підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду. Відповідно до письмової розписки ОСОБА_1 «З матеріалами справи, ознайомлений, необхідні фотознімки зроблені. 02.03.2021р.»
У поданій заяві ОСОБА_1 прохав розгляд справи, призначеної на 03.03.2021р. відкласти для підготовки заперечення.
Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що необхідне ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відбулося 02.03.2021р.
Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що розгляд судом першої інстанції справи по суті 17.03.2021р. не порушило прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та відбулося із дотриманням вимог діючого законодавства.
Крім того, про можливість ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення адвокат ОСОБА_6 повідомлена шляхом телефонограми від 12.03.2021р., проте своїм правом вона не скористалась.
Доводи апеляційної скарги, що відповідно до п. 1 розділу VI «Судовий виклик і повідомлення» наказу ДСА № 814 від 20.08.2019р. «Про затвердження інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах» повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється повісткою, та відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, як за три доби до розгляду справи в суді, проте адвокат Наумова О.М, повістку суду не отримувала, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги за таких підстав.
З наведено вище доводу захисника суд апеляційної інстанції не має можливості встановити для якої саме цілі адвокат прагнула отримати повістку.
Так судом апеляційної інстанції встановлено, що неотримання захисником Наумовою О.М. повістки, як про це наголошує захисник, не стало перешкодою для її участі у судовому засіданні суду першої інстанції.
При цьому вимоги ч. 1 ст. 277-2 КУпАП передбачають вручення повістки саме особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 277-2 КУпАП інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративне правопорушення повідомляються про розгляд справи у той же строк.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватись різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують проінформованість особи. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.01.2020р. у справі № 482/9/18.
Таким чином, у зв`язку із критичною ситуацією фінансування судів для надіслання кореспонденції, повідомлення сторін способом передання телефонограми, а саме повідомлення про можливість ознайомлення з матеріалами справи, на думку суду апеляційної інстанції, є належним та припустимим.
У разі, якщо необхідність отримання захисником Наумовою О.М. повістки для ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, то суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що процедура ознайомлення з матеріалами справи є волевиявленням сторони провадження на її власний розсуд, та діючим законодавством не передбачений виклик сторони провадження повісткою для ознайомлення із матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги захисника, що вона заперечує проти фактів, викладених у протоколі № ДПР 18 № 034772 від 16.02.2021р., оскільки вказаний протокол не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст. 130 КУпАП, ст. 266 КУпАП та Постанові КМУ № 1103 від 17.12.2008р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», та спільного Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735 «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції» є безпідставними за таких підстав.
Так наведені вище Порядок та Інструкція виявлення у водіїв стану сп`яніння передбачають, по-перше, порядок огляду водія на стан сп`яніння, у разі їх згоди на такий огляд, по-друге, порядок дій працівників поліції, у разі незгоди водія проходити огляд, або незгоди із результатами огляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому працівник поліції, висловивши ОСОБА_1 підозру про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, запропонував пройти огляд у встановленому законом порядку, а саме продуття алкотестеру на місці зупинки, проте протягом тривалого часу ОСОБА_1 під всілякими незначними приводами ухилявся від його протуддя.
Так, відеозаписом відеорегістратора патрульного автомобіля, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення підтверджується, що 15.02.2021р. о 23.28год. автомобіль «ДЕО» держномер НОМЕР_1 було зупинено працівниками поліції, працівник поліції підходить до місця водія та спілкується. Водій з автомобіля не виходить. О 23.39год. водій виходить з автомобіля.
Відеозаписом бодікамер працівника поліції підтверджується, що при перевірці документів водія транспортного засобу встановлено його особу ОСОБА_1 , та о 23.24год. повідомлено причину зупинки транспортного засобу надходження від сторонньої особи повідомлення на лінію «102» про факт його ймовірного перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. О 23.30год працівником поліції висловлено підозру ОСОБА_1 щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння, та запропоновано проходження огляду шляхом продуття алкотестеру. На висловлену пропозицію проходження ОСОБА_1 погоджується.
О 23.52год. ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, який пред`являється працівником поліції, а саме демонструється цілісність пакування мундштука та повідомляється про готовність прибору для використання, присутність на місці свідків. На що ОСОБА_1 повідомляє, що він не готовий, оскільки йому необхідно попалити, бажає випити кави (час відеозапису 23.54.29год.), при цьому на численні пропозиції пройти огляд на місці, ОСОБА_1 відповідає згодою, проте продуття алкотестеру не здійснює, висловлює бажання ще попалити (час відеозапису 23.56.15) зазначає, що бажає попалити приблизно 30хвилин, на пропозицію продути алкотестер, простягає власний засіб для паління в бік обличчя працівника поліції.
О 00.30год. працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки.
16.02.2021о. о 01.29год. ОСОБА_7 оголошено зміст протоколу та запропоновано отримати його копію, наголошено, що ОСОБА_1 від керування усунений, повідомлено про дату, час та місце судового розгляду складеного протоколу. ОСОБА_1 особисто письмово виклав у протоколі свої пояснення «Я відмовляюсь, оскільки не було свідків».
Таким чином наведеними вище доказами підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову його у встановленому законом порядку проходження огляду на стан сп`яніння, в присутності двох свідків, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З підстав, викладених вище, є неслушними доводи апеляційної скарги захисника, що відповідальності за ст. 130 КУпАП підлягають водії транспортного засобу, проте він особисто не керував транспортним засобом, що підтверджують його свідки.
При цьому, із відеозапису бодікамер вбачається, що свідки, які нібито спростовують факт керування ОСОБА_1 виходили з автомобілю з пасажирських місць, та взагалі не вказують, хто саме керував транспортним засобом.
Доводи апеляційної скарги захисника, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було проведено у порядку, передбаченому Порядком та Інструкцією, є неспроможними, оскільки спростовуються викладеним вище, а саме відповідно до відеозапису 15.02.2021р. о 23.52год. ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, який пред`являється працівником поліції, а саме демонструється цілісність пакування мундштука та повідомляється про готовність прибору для використання, присутність на місці двох свідків.
Доводи апеляційної скарги захисника, що у поясненнях свідка ОСОБА_3 , вказано, що невідома йому особа 15.02.2021р. о 23.30год. з ознаками алкогольного сп`яніння після вживання алкогольних напоїв сіла за кермо транспортного засобу «ЗАЗ ДЕО Ланос» держномер НОМЕР_1 та поїхав по вул. В.Стуса а м. Краматорську, тобто свідку невідомо особу та якої вона статі, є надуманими, оскільки спростовуються відеозаписом, яким підтверджується, що автомобілем керував ОСОБА_1 .
Посилання захисника, що працівники поліції нібито поїхали за понятими, є неспроможними, оскільки з письмових пояснень свідків вбачається, що вони побачили, як водій транспортного засобу перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля, почав рух, та під час руху його зупинили працівники поліції, та свідки, побачивши це, підійшли до місця зупинки транспортного засобу.
Доводи апеляційної скарги, що у поясненнях свідків відсутнє позначення, на підставі якого документу встановлено їх особи, на думку суду апеляційної інстанції, є безпідставними, оскільки вказана обставина жодним чином не впливає на правильність вирішення справи судом.
Щодо доводів про неналежність письмових пояснень свідків, оскільки вони не допитувались у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити таке.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ґрунтується на сукупності доказів, які надані уповноваженою особою до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Крім письмових пояснень свідків судом був досліджений протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, особисті пояснення ОСОБА_1 , та встановлено, що всі докази узгоджуються між собою та не мають суперечностей.
При цьому суд досліджує докази безпосередньо, безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретній справі доказів
Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретної справи про адміністративне правопорушення.
Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності винуватості, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи апеляційної скарги захисника, що порушення порядку огляду на стан сп`яніння є підставою для визнання недійсним такого огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, та саме відмова від огляду утворила склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, та саме ця норма має бути вказана у протоколі про адміністративне правопорушення при формулюванні суті правопорушення, а не п. 2.5 ПДР України також необґрунтованими, оскільки п. 8 Порядку визначає порядок дій працівника поліції при відмові особи пройти огляд на стан сп`яніння.
В той же час ПДР України відповідно до ЗУ "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Тобто, порушення саме ПДР України, а не вимог інструкції, є підставою для притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги захисника, що від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не відсторонювали, тимчасове посвідчення на керування транспортним засобом не вдавали, що є доказом того, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, та належні докази цього відсутні, є безпідставними, оскільки працівником поліції 16.02.2021о. о 01.29год. ОСОБА_1 оголошено зміст протоколу та запропоновано отримати його копію, наголошено, що ОСОБА_1 від керування усунений, що підтверджується диском відеозапису.
Доводи апеляційної скарги захисника, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, про що наголошено у численних судових рішеннях, також є надуманими, оскільки відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення передбаченого КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника, що на підставі вимог ст. 293 КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду,є необґрунтованими за таких підстав.
Суд апеляційної інстанції при апеляційному розгляді скарг на постанови суду першої інстанції керується вимогами ст. 294 КУпАП
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції має такі повноваження.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Таким чином захисник прохає суд апеляційної інстанції прийняти рішення, яке не передбачено законом, а тому не підлягає задоволенню.
Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Наумової Оксани Миколаївни яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 17.03.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без задоволення.
Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 17.03.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя