ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 Справа №607/3009/21

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого (дані протоколу),

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участю захисника Майки М.Б.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 лютого 2021 року о 02 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича,18, керував автомобілем марки «Фольксваген Пасат» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності свідків за допомогою приладу газоаналізатора «Алкотест 6810» водій відмовився в категоричній формі. Також проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також відмовився у присутності двох свідків. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.02.2021р. серії ДПР18 №017384 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Майка М.Б. просить закрити провадження в адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував автомобілем, його не було зупинено працівниками поліції, а відтак і вимога пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння поліцейського є незаконна, що робить долучені докази не допустимі. Крім цього зазначає, що поліцейським були порушенні процесуальні положення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, направлення поліцейським на проходження ОСОБА_1 медичного огляду не виписувалося, а рапорт поліцейського не може слугувати єдиним доказом в підтвердження того, що ОСОБА_1 нібито керував автомобілем.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За наслідками дослідження доказів, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.02.2021р. №017384. із викладеними обставинами вчинення правопорушення; поясненнями свідків проведення огляду ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 11.02.2021р., які були свідками того, що водій на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці за допомогою «Алкотест 6810» відмовився та в подальшому відмовився проїхати до медичного закладу; розпискою гр. ОСОБА_4 від 11.02.2021р. про зобов`язання перевезти автомобіль, що свідчить про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування; рапортом поліцейського від 11.02.2021р., із якого вбачається, що 11.02.2021р., патрулюючи у складі екіпажу Юпітер 202 разом із лейтенантом Галунька М.В. по вул. Протасевича в м. Тернополі, приблизно 02 год. 00 хв. їх зупинили громадяни, котрі повідомили, що на зупинці громадського транспортну стоїть автомобілем «Фольксваген» номер НОМЕР_1 , у якому сплять двоє чоловіків з відкритими вікном та можливо знаходяться в стані алкогольного сп`яніння. Не доїжджаючи до даної зупинки громадського транспорту вони побачили, що даний автомобіль уже рухається в сторону Гаївського мосту, після чого його було зупинено. Під час перевірки документів виявлено, що водій знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння. йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладу, на що водій відмовився. Відеозаписом із нагрудних камер відеореєстраторів ВВ-00036, ВО-00072, із яких встановлено, що водій повідомив, що керував перед його зупинкою даним автомобілем та зафіксована процедура огляду водія і складання адміністративних матеріалів.

Подані захисником заперечення з приводу недопустимості доказів спростовані доказами, які описані вище, а направлення поліцейського на проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі в даному випадку не видається, оскільки водій від такого огляду відмовився.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і його слід притягнути до адміністративної відповідальності, шляхом накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.02.2021р. серії ДПР18 №017384 та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (в редакції санкції статті на момент вчинення правопорушення).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.