Справа № 458/133/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя села Верхня Яблунька Самбірського району Львівської області, директора Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського Львівської області, громадянина України,

встановив:

Під час інспекційного відвідування інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Верхньояблунського навчально-виховного комплексу (НВК) «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Турківської районної ради Львівської області з питань дотримання законодавства про працю в частині звільнення працівників, яке було проведено з 13.01.2021 по 19.01.2021 (акт №ЛВ0040/439/АВ від 19.01.2021), директором зазначеного навчально-виховного комплексу ОСОБА_1 видано наказ № 119 від 21.12.2020 «Про перевід на строковий трудовий договір», яким передбачено, що відповідно до підпункту 2 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про повну загальну середню освіту», який набрав чинності 18.03.2020, ст.32 КЗпП України припинити з 21 грудня 2020 з ОСОБА_2 безстроковий трудовий договір та укласти з ОСОБА_2 трудовий договір строком на 1 (один) календарний рік з 22.12.2020 до 21.12.2021 включно, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 184 КУпАП, так як вона виховує дитину з інвалідністю з ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_3 ), тобто ОСОБА_1 чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що при винесенні наказу № 119 від 21.12.2020 «Про перевід на строковий договір» керувався вимогами пункту 2 частини 3 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16.01.2020, яким передбачено, що педпрацівників державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, яким виплачують пенсію за віком, необхідно перевести із безстрокових трудових договорів на строкові, тобто до 1 липня 2020 року керівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти були зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з педагогічними працівниками таких закладів освіти, яким виплачується пенсія за віком, та запропонувати їм укласти трудові договори строком на один рік, а тому, виконуючи вимоги вказаного Закону він не звільняв вчителя хімії і біології ОСОБА_2 , а лише перевів її з безстрокового договору на строковий, про що видав наказ № 119 від 21 грудня 2020 року «Про перевід на строковий договір».

Однак під час інспекційного відвідування навчального закладу інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області йому було винесено припис за порушення вимог ч. 3 ст. 184 КЗпП України, оскільки ОСОБА_2 виховує дитину з інвалідністю, а тому він не мав право переводити її на строковий договір.

На даний час він порушення усунув, видавши відповідно до припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЛВ 0040/439/АВ/П від 19 січня 2021 наказ № 7 від 03 лютого 2021 року «Про скасування наказу».

У судовому засіданні головний державний інспектор Головного управління Держпраці у Львівській області ОСОБА_4 підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення №ЛВ0040/439/АВ/П/ПТ від 9 лютого 2021 року та пояснив суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 викликався для складання протоколу про адміністративне правопорушення та припис про усунення недоліків виконав.

У судове засідання вчитель Верхньояблунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти Боринської селищної ради Самбірського Львівської області ОСОБА_2 , будучи своєчасно сповіщеною про місце і час розгляду справи, не з`явилася.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд дійшов висновку, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю -

Згідно наказу № 119 від 21.12.2020 «Про перевід на строковий договір», виданого директором Верхньояблунського НВК ОСОБА_1 відомо, що з 21 грудня 2020 року припинено безстроковий трудовий договір з ОСОБА_2 , яка працює на посаді вчителя хімії і біології та укладено з нею трудовий договір строком на 1 (один) календарний рік з 22.12.2020 до 21.12.2021 включно /арк. справи 8/.

Із медичного висновку № 335 від 25.07.2019, який дійсний до 26.04.2024, свідоцтва про народження та довідки про склад сім`ї встановлено, що ОСОБА_2 одна виховує дитину з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /арк. справи 9-10/.

Згідно з ч. 3 ст. 184 КЗпП України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Таким чином, припинення з 21 грудня 2020 року з ОСОБА_2 безстрокового трудового договору є порушенням ч. 3 ст. 184 КЗпП України.

Суд приймає до уваги також той факт, що на виконання припису Головного управління Держпраці у Львівській області вказане порушення директором ОСОБА_1 усунено, так як видано наказ № 7 від 03.02.2021 «Про скасування наказу», яким скасовано наказ №119 від 21.12.2020 «Про перевід на строковий договір ОСОБА_2 ».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ0040/439/АВ/П/ПТ від 09.02.2021; актом від 19.01.2021 №ЛВ0040/439/АВ, складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду; наказом № 119 від 21.12.2020 «Про перевід на строковий договір»; медичним висновком № 335 від 25.07.2019 та іншими документами, що є у справі.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Ураховуючи особу правопорушника, те, що дане правопорушення не становить великої суспільної небезпеки, не спричинило і не могло спричинити значної шкоди суспільним або державним інтересам або правам інших громадян, усунуте правопорушником, а тому на підставі ст. 22 КУпАП його слід звільнити від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення, оголосивши йому усне зауваження та відповідно до ч. 1 ст. 41 цього Кодексу справу закрити.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук