Справа №461/1715/21
Провадження №3/461/1145/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Пелех О.А., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Шегинського Р.А., представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Галицької митниці Держмитслужби України Лева О. про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 26.04.2019 року, запис номер 133

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення митних правил №2246/20900/20 від 17.11.2020 року, 14.11.2020 року в пункті пропуску «Краковець - Корчова», митного поста Яворів», Галицької митниці Держмитслужби, під час виїзду за межі митної території України транспортного засобу, р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , вказаний транспортний засіб було затримано співробітниками ДПС України для проведення огляду переміщуваного ним вантажу. Будь-яких документів на переміщуваний вантаж ОСОБА_2 для перевірки не надав.

В ході здійснення переогляду переміщуваного товару було встановлено, що у вантажному відсіку транспортного засобу, р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , знаходяться товари в упаковках виробника, а саме: одяг, лижні рукавиці, термобілизна, косметичні вироби, крани сантехнічні, різних торгових марок в асортименті, нові, які знаходяться в картонних коробках у кількості 834 вантажних місць, загальною вагою12 523 кг.

Подальшою перевіркою та результатами огляду вантажу встановлено, що 11.11.2020 року, близько 19:00 год., в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець - Корчова», митного поста «Яворів», Галицької митниці Держмитслужби України в`їхав транспортний засіб, р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , яким згідно інформаційних ресурсів Держмитслужби переміщувався товар, а саме «плитка керамічна».

Оскільки водієм не було надано загальної декларації прибуття, відповідно до ст. 194-1 МК України, тому 14.11.2020 року на вказаний автомобіль була виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA 209030/ 2020/ 02384.

Митним органом зазначено, що з дати в`їзду в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець - Корчова», митного поста «Яворів», Галицької митниці транспортного засобу, р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , до дати виїзду із неї та затримання цього транспортного засобу співробітниками ДПС України він перебував в зоні митного контролю без подання митному органу попередньої митної декларації та/або загальної декларації прибуття, але із документами на товар «плитка керамічна». Однак, під час затримання 14.11.2020 року транспортного засобу, р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , документів на переміщуваний ним товар при ньому виявлено не було.

За вказаним фактом наказом Галицької митниці Держмитслужби №684 від 16.11.2020 року призначено перевірку, в ході якої митним органом встановлено, що ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що місять неправдиві дані щодо найменування та кількості товару.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, призначеному на 23.03.2021 року, вину у вчиненні правопорушення заперечив. Повідомив суду, що не був водієм транспортного засобу, р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , окрім того зазначив, що у нього відсутня відповідна категорія на керування таким транспортним засобом. Водієм даного транспортного засобу був ОСОБА_4 , на прохання якого ОСОБА_1 подав інспектору МП «Яворів» два паспорти. Будь яких інших документів ОСОБА_1 не подавав, зокрема товаросупровідних документів на плитку. Окрім того, просив суд викликати в судове засідання та допитати в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що 11.11.2020 року був водієм автомобіля марки «Mercedes», р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , яким прибув до Республіки Польща без вантажу. У м. Перемишль зустрів ОСОБА_1 , який надалі слідував з ним відповідним транспортним засобом. Перебуваючи в Республіці Польща у м.Тумашеві, транспортний засіб було загружено товаром, однак ОСОБА_4 не звернув уваги на те, який саме товар було завантажено. Окрім того, повідомив, що коли він вже перебував на митному кордоні, йому зателефонували з номера польського мобільного оператора та повідомили, що помилково завантажили не той товар. Коли транспортний засіб під`їхав на зважування, він попросив ОСОБА_1 щоб той заніс паспорти працівнику митного органу. ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджував, що усі товаросупровідні документи були виписані на його ім`я, а також те, що саме він був водієм вказаного транспортного засобу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , який працює державним інспектором МП «Яворів», повідомив, що 11.11.2020 року до 20:00 год. перебував на робочому місці, здійснював контроль товару, що переміщується через митний кордон, проводив зважування такого товару. Зазначив, що не пригадує хто саме з автомобіля марки «Mercedes», р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , подавав документи. Вніс інформацію про товар, а саме «плитку», однак не пам`ятає чи дану інформацію було внесено ним зі слів чи документів. Окрім того, повідомив, що чітко не пригадує чи були товаросупровідні документи саме на плитку.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 під час розгляду справи факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 заперечив, оскільки останній не може бути суб`єктом притягнення до відповідальності, такий не був водієм транспортного засобу, жодних товаросупровідних документів на ОСОБА_1 складено не було. Окрім того, просив долучити до матеріалів справи відеозаписи з камер систем відеоспостереження за період з 19.30 год. по 20.00 год. 11.11.2020 року, розташованих поблизу тензометричних ваг типу ТВА-15Д-5, для зважування транспортних засобів у русі, а також з камери відеоспостереження, розташованої у приміщенні, де здійснюється контроль вагових параметрів вантажних транспортних засобів, оскільки на даних відеозаписах підтверджується факт, що ОСОБА_1 не подавав інспектору жодних товаросупровідних документів. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судом долучено до матеріалів справи вищезазначені відеозаписи та оглянуто такі в судовому засіданні, з яких встановлено наступне: з запису «XVR_ch4_Main_3000_5959.mp4» вбачається, що о 19:39:00 - державному інспектору відділу митного оформлення надано два паспортних документи; документи на автомобіль та контрольний талон, о 19:39:46 - державним інспектором відділу митного здійснено запис на контрольному талоні, о 19:40:36 - державний інспектор повернув документи особі, якою вони були надані; з запису <<XVR_ch9_Main_3000_5959.mp4» вбачається, що о 19:39:40 - в напрямку приміщення здійснення контролю вагових параметрів вантажних транспортних засобів рухається чоловік (ймовірно ОСОБА_1 ); о 19:40:23 - в напрямку приміщення здійснення контролю вагових параметрів вантажних транспортних засобів в`їжджає вантажний транспортний засіб (ймовірно Mercedes-Benz ДНЗ НОМЕР_2 / НОМЕР_4 ); о 19:41:17 - в напрямку приміщення здійснення контролю вагових параметрів вантажних транспортних засобів рухається чоловік в куртці з капюшоном та документами у лівій руці; о 19:41:53 - вантажний транспортний засіб (ймовірно Mercedes-Benz ДНЗ НОМЕР_2 / НОМЕР_4 ) від`їжджає від приміщення здійснення контролю вагових параметрів вантажних транспортних засобів; з запису «XVR_ch6_Main_3000_5959.mp4» вбачається, що о 19:39:24 - в напрямку зони митного та прикордонного контролю в`їжджає вантажний транспортний засіб (ймовірно Mercedes-Benz ДНЗ НОМЕР_2 / НОМЕР_4 ).

Представник Галицької митниці Держмитслужби України у судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.483 МК України, просив визнати винним та накласти стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів правопорушення.

Заслухавши думку представника Галицької митниці Держмитслужби України, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд дійшов висновку наступного висновку.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardov.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В цей же час, ст.257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 483 МК України, передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в тому числі й за подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст.483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Встановлено, що митним органом ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме вчинення дій на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування та кількості товару.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на думку митного органу, порушення особи полягало у поданні митному органу України, як підстави для переміщення товару, документів, що містять неправдиві відомості щодо переміщуваного товару.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності, однак таких документів (ТСД) в матеріалах справи не було.

Однак, суд вважає, що при складанні протоколу про порушення митних правил, митним органом не були враховані наступні обставини.

Суб`єктом порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, в частині подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару, можуть бути громадяни 16-річного віку, які подають митному органу відомості, зокрема, щодо товару, який переміщується через митний кордон.

Як вбачається з описової частини протоколу №2246/20900/20, 14.11.2020 року в пункті пропуску «Краковець - Корчова», митного поста Яворів», Галицької митниці Держмитслужби, транспортний засіб, р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , було затримано співробітниками ДПС України для проведення огляду переміщуваного ним вантажу. Будь-яких документів на переміщуваний вантаж ОСОБА_2 для перевірки не надав.

Однак, як встановлено в ході розгляду справ, ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , будь яких товаросупровідних документів ним до митного органу не подавалося.

Окрім того, з копії відповіді митного органу Республіки Польща від 12.02.2021 року вбачається, що 11.11.2020 року громадянин України ОСОБА_4 перетинав кордон на транспортному засобі марки «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_2 , та напівпричепом марки «Kogel», р.н. НОМЕР_3 , та надав митні документи MRN 20PL402010Е1367074, MRN 20PL402010Е1367058, MRN 20PL351020E0763553, MRN 20DE72Е0, MRN 20PL301010NS3Q7J83.

Враховуючи те, що декларування товару не проводилося безпосередньо ОСОБА_1 , документи на товар ним не подавались, а тому він не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483МК України, з огляду на наступне.

Переміщенням товарів через митний кордон України (згідно п. 4 ч. 1ст. 4 МК України) є ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Митним кодексом України (серед іншого) та іншими нормативно-правовими актами України встановлено той чи інший порядок переміщення (ввезення або вивезення/пересилання) тих чи інших товарів через митний кордон України.

У відповідності до ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною першою статті 248 МК України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною другою статті 257 МК України закріплено, що електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною п`ятою статті 265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Пунктом восьмим статті четвертої Митного Кодексу України передбачено, що декларант це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до п.3.8 Додатку II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 26 червня 1999 року, до якої приєдналася Україна, декларант несе в повному обсязі відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації, що знайшло своє відображення і в ч.ч. 4, 5 ст. 266 МК України, якими регламентовано, що відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант у разі самостійного декларування товарів, а у разі декларування особою, уповноваженою на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, ця особа несе таку саму відповідальність, що й декларант.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правилу повному обсязі несе декларант.

Частиною п`ятою статті 266 МК України закріплено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до митного контролю було подано лише паспорти, жодних товаросупровідних документів ним не подавалося.

В матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 до митного контролю подавалися документи, щодо переміщуваного товару, а саме плитки керамічної. Окрім того, в матеріалах справи відсутня взагалі будь яка інформація та документи щодо переміщення плитки керамічної.

Відповідно до ст.194 МК України у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють орган доходів і зборів, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, попередньої митної декларації або іншого документа, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Таким чином обов`язковим документом який надає право на переміщенні товару є попереднє повідомлення, яке оформляється у формі митної декларації.

З матеріалів справи вбачається, що такої декларації ОСОБА_7 митним органам не подавав. Крім того, ні протоколом про порушення митних правил №2246/20900/20 від 17.11.2020 року, ні будь-якими іншими доказами, які долучені до матеріалів справи не підтверджується, що ОСОБА_1 було подано документи, що містять неправдиві дані щодо товару. Більше того, у самому протоколі зазначено, що будь-яких документів на переміщуваний вантаж ОСОБА_2 для перевірки не надав.

Окрім того, аналіз диспозиції ч. 1статті 483 МК України дає підстави вважати, що склад правопорушення, передбаченого ч.1ст.483 МК України, передбачає наявність прямого умислу особи на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості та вартості товарів.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як встановлено судом ОСОБА_1 взагалі не подавались документи до митного органу. Як наслідок, жодним чином не доводиться, що про відсутність у його діях умислу про надання неправдивих відомостей щодо товару.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що уповноваженою на складання протоколу особою Галицької митниці Держмитслужби при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.

Враховуючи наведене, в справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 483 МК України.

Керуючись ст.ст.7, 9, 243-244, 247, 248, 249, 251, 257, 283-285 КУпАП, ст.ст.483, 487, 527, 528 МК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар, а саме: одяг, лижні рукавиці, термобілизна, косметичні вироби, крани сантехнічні, різних торгових марок в асортименті, нові, які знаходяться в картонних коробках у кількості 834 вантажних місць, загальною вагою 12 523 кг повернути власнику після належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.