Номер провадження 3/229/742/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м.Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з КП « Муніципальна варта» про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дзержинськ, громадянку України, продавець у магазині «Сирна Хатка», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом серії АН № 001047 від 06 квітня 2021 року, який надійшов до Дружківського міського суду Донецької області, ОСОБА_1 06 квітня 2021 року о 10 год. 01 хв., в магазині «Сирна Хатка » в м. Дружківка по вул. Соборна, біля трамвайної зупинки «Гаврилівська», знаходячись на робочому місці продавця продуктів харчування, не дотрималась виконання постанови № 17 від 09.05.2020 року головного державного санітарного лікаря України, а саме п. 1, не заповнений журнал «Здоров`я», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням згідно ч.1 ст. 44-3 КУпАП визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), що свідчать про порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хворіб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Виходячи зі змісту диспозиції ч.1 ст. 44 -3 КУпАП, це бланкетна норма, яка відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила п.1 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 року.

Так, постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 року № 17 затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до преамбули Постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020, №17, вона винесена відповідно до ст. 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року, № 211.

Відповідно до п.1 вказаної Постанови (порушення якої зазначено у протоколі), перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам. Працівники, в яких при проведенні температурного скринінгу виявлено температуру тіла понад 37,2°C або ознаки респіраторних захворювань, не допускаються до виконання обов`язків. При проведенні вимірювання температури тіла контактним методом забезпечується обов`язкова дезінфекція виробу, яким здійснюється термометрія, після кожного його використання згідно з інструкцією виробника дезінфекційного засобу.

Стаття 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначає повноваження Головного державного санітарного лікаря України.

При цьому, у Головного державного санітарного лікаря України відсутні повноваження на встановлення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм. Зазначеною статтею лише передбачено повноваження Головного державного санітарного лікаря України на внесення на затвердження центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, проекти актів, якими встановлюються державні санітарні норми та правила, санітарно-епідеміологічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (абз. 2 п.п. «а» ч. 1 ст.40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»).

Отже, Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020, №17, носять рекомендаційний характер та не є актом законодавства, яким встановлюються правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, в розумінні ст.44-3 КУпАП.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має карну спрямованість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення вказано невірне посилання на норму нормативно-правового акту щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, не розкрита суть обвинувачення, що в свою чергу прямо суперечить принципу правової визначеності, згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Слід наголосити, що суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ст.40-1, ст.283ч. 7КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 40-1,44-3,247ч. 1 п. 1,283,284ч. 1 п. 3,289,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області.

Суддя Дружківського міського суду А.Л. Гонтар