Справа 703/978/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла відділу поліції №2 Черкаського РУП від ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , 19 березня 2021 року близько 17 години 05 хвилини по вул. Громова в м. Сміла Черкаської області, керуючи автомобілем «ГАЗ-3110», д.н.з. НОМЕР_2 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому червоному сигналі світлофора. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 20.5 «в» ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином.

Згідно ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Зазначений у ч. 2 ст.268 КУпАП перелік статей, який визначає обов`язковість участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративне правопорушення є вичерпним та ст. 123 КУпАП до нього не входить.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.20.5ПДР рух через переїзд забороняється, якщо: а) черговий по переїзду подає сигнал заборони руху - стоїть до водія грудьми або спиною з піднятим над головою жезлом (червоним ліхтарем чи прапорцем) або з витягнутими в сторони руками; б) шлагбаум опущений або почав опускатися; в) увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума; г) за переїздом утворився затор, який змусить водія зупинитися на переїзді; ґ) до переїзду в межах видимості наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Пунктом 20.3 ПДР України передбачено, що для пропуску поїзда, що наближається, і в інших випадках, коли рух через залізничний переїзд заборонено, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), дорожнім знаком 2.2, шлагбаумом чи світлофором так, щоб бачити сигнали, а якщо засоби організації дорожнього руху відсутні - не ближче 10 м до найближчої рейки.

Згідно п.8.7.3 ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.7.6 ПДР України для регулювання руху на залізничних переїздах використовуються світлофори з двома червоними сигналами або одним біло-місячним і двома червоними, які мають такі значення: а) миготливі червоні сигнали забороняють рух транспортних засобів через переїзд.

Диспозиція ч.2 ст.123 КУпАП, тобто частина статті, яка встановлює ознаки конкретного правопорушення, передбачає настання відповідальності саме за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Системний аналіз зазначених норм ПДР України та КУпАП в їх сукупності дає можливість стверджувати, що єдиною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2ст.123 КУпАП є в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, при цьому, як вже зазначалося, залізничний переїзд це не аби яка ділянка дороги поблизу залізничної колії, а саме перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні.

Згідно роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

У порушення ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, не викладено обставин і не зазначено доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно умисно здійснив виїзд на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису (файл з назвою VID-20210322-WA0032) вбачається, що піднявся шлагбаум на залізничному переїзді та автомобіль синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 схожий на транспортний засіб «ГАЗ-3110», починає переїзд через залізничні колії.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 19 березня 2021 року, вбачається, що 19 березня 2021 року близько 17 год. 05 хв. перебувавши на робочому місці чергової переїзду 214 кілометру, бачила автомобіль з д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв перед закритим шлагбаумом та після його відкриття перетнув залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора з ввімкненою звуковою сигналізацією.

Крім вказаного відеозапису та письмового пояснення ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а один протокол серії ДПР18 №397971 від 19 березня 2021 року про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю доказів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 здійснив виїзд на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора, та був за кермом вказаного автомобіля.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах "Malofeyeva v. Russia" та "Karelin v. Russia" суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказуванняпоза розумним сумнівом(див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства(Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту(рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Такими чином, оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, в зв`язку з чим справа згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 цього ж Кодексу підлягає закриттю

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на порушника не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

Керуючись ст. 123, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284, КУпАП, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст.123 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська