Справа № 364/288/21
Провадження № 3/364/95/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 08.04.2021 р. від Відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області зі складеним згідно з вимогами статей 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) протоколом про адміністративне правопорушення від 05.03.2021 р. серії ГР № 214878 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, учасник бойових дій, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.02.2021 р. близько 15:15 год. за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: виражався нецензурною лайкою та виганяв з будинку.

У судовому засіданні 08.04.2021 р. ОСОБА_1 свою вину не визнав, заперечивши обставини, зазначені в згаданому протоколі, пояснивши, що вдома у будинку його не було, він перебував на роботі, на якій він працює неофіційно, роботу дружині для заробітку знайшов він, допомагає дружині заробляти.

Потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у судовому засіданні ствердила зазначені в протоколі обставини, додатково пояснила, що названа в протоколі адреса є адресою їх з чоловіком спільного проживання, де вона проживала на час зазначеної події, після якої змушена була виїхати до місця свого зареєстрованого проживання. 22.02.2021 р. її чоловік був не на роботі, а вдома, оскільки у нього в цей день був вихідний. Вона отримала замовлення на пошиття «сніговиків» на колеса автомобіля, а чоловік своїми діями перешкоджав працювати їй на швейній машинці, заважав, виражався нецензурною лайкою та вигнав її з дому. За весь час спільного проживання чоловік не надавав коштів на її утримання, єдиним заробітком у неї було пошиття речей на замовлення. На тепер вона проживає окремо він чоловіка за названою вище адресою та не може забрати свої речі з його будинку.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до відповідальності, та потерпілої, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За визначенням пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини першої статті 1 названого Закону).

Також Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (пункт 1 частини першої статті 1 Закону).

Окрім наданих потерпілою у судовому засіданні пояснень вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також наявними матеріалами справи, зокрема:

обставинами, викладеними у протоколі про адміністративні правопорушення (який є одним із джерел доказів у силу частини першої статті 251 КУпАП);

рапортом чергового Відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про виклик потерпілою поліції на лінію «102» від 22.02.2021 р. о 15:15 год., зареєстровано за № 355, з якого вбачається як особа, якою здійснено виклик поліції (потерпіла), так і особи, які були присутні на місці події на час прибуття наряду поліції 22.02.2021 р. о 16:03 год., у тому числі ОСОБА_1 , що, на переконання суду, спростовує надані ним у судовому засіданні показання про те, що він був на роботі, а не вдома; доказів протилежного (перебування його на неофіційній роботі) суду надано не було, клопотань не заявлялося.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП не притягувався.

У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства.

Передбачених статтею 35 КУпАП обставин, що обтяжують йому відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено, оскільки доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Передбачених статтею 34 КУпАП обставин, що пом`якшують йому відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене та враховуючи особу правопорушника, відсутність обтяжуючих і пом`якшуючих відповідальність обставин, суд дійшов до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 173-2 КУпАП, оскільки такий вид стягнення, на думку суду, може забезпечити його виправлення.

На підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Підстав для звільнення ОСОБА_1 як учасника бойових дій від сплати судового збору, передбачених пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», про що ним заявлено в судовому засіданні, судом не встановлено, оскільки наведена норма Закону передбачає звільнення від сплати судового збору учасники бойових дій не в усіх справах, а в справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, тобто прав учасників бойових дій. У цій же справі предметом розгляду не є його права як учасника бойових дій, йдеться про вчинення ним домашнього насильства та, відповідно, порушення ним прав його дружини.

Керуючись частиною першою статті 173-2 КУпАП та статтями 33-35, 38, 40-1, 221, 276, 277, 283-285, 294, 300, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп., роз`яснивши, що штраф сплачується протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Копію цієї постанови суду надіслати прокурору до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.