КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№33/824/5271/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пучка Володимира Дмитровича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454грн.

Постановою суду визнано доведеним, що 2 серпня 2021 року о 05год 40хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Nubira», н/з НОМЕР_1 , по вул. Алматинська, 56 у м. Києві, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820 у присутності двох свідків, результат позитивний - 1.57 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху.

Також судом зазначено, що постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2020 року на підставі протоколу ДПР 18 № 140213 від 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджує повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Пучко В.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та винести постанову про повернення матеріалів адміністративної справи №755/14790/21 відносно ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві для усунення порушень, допущених при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що працівниками патрульної поліції не надано будь-якого доказу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 2 серпня 2021 року.

Також адвокат Пучко В.Д. зазначає, що Дніпровським районним судом м. Києва

розглядається адміністративна справа за №755/13725/21 стосовно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 липня 2021 року.

З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 19 липня 2021 року, приблизно о 02 годині 05 хвилин, рухаючись вулицею Алма-Атинська в місті Києві, керував транспортним засобом «Chevrolet Nubira», з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від медичного огляду для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 вже двічі протягом року притягався за ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Однак до матеріалів даного протоколу не долучено доказів про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Пучко В.Д. посилається на те, що відповідно до чинного законодавства в разі притягнення особи за ч. 3 ст. 130 КУпАП, потім (через деякий час), неможливо притягнути особу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому органами поліції не дотримано порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак не доведено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим адміністративне провадження підлягає закриттю.

Крім того, адвокат Пучко В.Д. посилається на те, що працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки поліцейські не забезпечили доставку ОСОБА_2 та не направили його до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Пучка В.Д., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне

правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №208034 від 2 серпня 2021 року, в цей день о 05год 40хв. по вул. Алматинська, 56 у м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Nubira», д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820 в присутності двох свідків, результат тесту позитивний - 1.57 ‰, чек №3331. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не надав письмових пояснень по суті порушення, протокол про адміністративне правопорушення підписувати відмовився.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Дослідивши відеозапис, що міститься в матеріалах справи, суд встановив, що працівниками поліції були дотримані всі вимоги закону щодо їх дій при здійсненні огляду ОСОБА_1 і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вони підтвердили своїми підписами, і саме ці особи зазначені у протоколі про адміністративного правопорушення у якості свідків.

У акті огляду міститься підпис ОСОБА_2 , що він згоден з результатами огляду

(с.с.4)

З роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» ARLН 0310 вбачається, що результат тесту позитивний та дорівнює 1,57‰, що підтверджено підписом ОСОБА_2 (с.с.3).

З переглянутого відеозапису вбачається, що перед оглядом ОСОБА_1 прилад «Drager Alcotest 6820» ARLН 0310 був протестований за допомогою повітря і показав негативний результат.

Також проведення огляду ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (с.с.6).

Доводи апеляційної скарги, що поліцейські не направили ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення та не забезпечили його доставку до медичного закладу, є необґрунтованими.

Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Отже, огляд у закладі охорони здоров`я та доставка особи поліцейськими до цього закладу проводиться у разу відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Вищезазначеними доказами підтверджено, що ОСОБА_2 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» та не заперечував результати огляду, а відтак у поліцейських були відсутні правові підстави для направлення ОСОБА_2 для огляду до закладу охорони здоров`я та забезпечення доставки його до цього закладу.

Вказані обставини також підтверджені наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника поліції, який здійснював оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення.

Наявність у діях ОСОБА_1 повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, підтверджується довідкою визначення повторності порушення ПДР (с.с.9) та постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2020 року, яка розміщуена у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92053520) , якою встановлено вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України 26 серпня 2020 року, за що він був притягнений до адміністративної відповідальності і на нього було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого

висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було надано будь-якого доказу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, спростовуються вищевикладеними обставинами.

Безпідставними є твердження у апеляційній скарзі про неможливість складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у разі попереднього складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

З наданих суду документів вбачається, що працівниками поліції 19 липня 2021 року був складений протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП України, оскільки у зазначений день він керував транспортним засобом «Chevrolet Nubira» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від медичного огляду в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вказаний протокол був направлений для розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва (справа № 755/13725/21), однак постановою судді від 16 вересня 2021 року був повернутий до Управління патрульної поліції в м. Києві для доопрацювання.

Разом з цим, частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, розглядаються суддями районних судів.

Отже, саме у результаті судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути встановлено вчинення або не вчинення особою вказаного правопорушення.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про вчинення особою правопорушення, якщо вказаний протокол не був предметом судового розгляду і суддя не прийшов до висновку, що особа винна у вчиненні правопорушення, яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, складання працівниками поліції 19 липня 2021 року протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та зазначення у ньому, що ОСОБА_1 протягом року двічі вчиняв правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, який він вчинив 2 серпня 2021 року, оскільки станом на 2 серпня 2021 року ОСОБА_1 не був визнаний судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, під час апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 не притягнений до відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, який складено 19 липня 2021 року.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти

автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Законом України від 07.07.2016 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження такого огляду.

Враховуючи, що ОСОБА_1 неодноразово зупинявся працівниками поліції за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, що вбачається з матеріалів справи та даних Єдиного державного реєстру судових рішень, не дивлячись на позбавлення його права керування транспортними засобами постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 продовжує керувати транспортними засобами, у тому числі і у стані сп`яніння, вважаю, що притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при розгляді протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , а також не встановлено підстав для направлення справи для доопрацювання до Управління патрульної поліції м. Києва, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пучка Володимира Дмитровича залишити без задоволення, постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт