№ 3/415/525/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лисичанська Луганської області, не є особою з інвалідністю, не працюючого, місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2021 року о 21 годині 50 хвилин в м. Лисичанську по вулиці Жовтнева, 99, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно протоколу належить ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоалкотестера Drager Alcotest 7510 та в закладі охорони здоров`я (КНП ЦПЗ), відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 21.03.2021 він не керував, оскільки автомобіль був зламаний. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, так як не керував даним транспортним засобом. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши відеозаписи з нагрудних камер співробітників поліції, доданих до матеріалів справи та письмові матеріали справи, приходить до висновку, що не дивлячись на невизнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується встановленими та дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, які не викликають у суду сумнівів у їх достовірності, та які, відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, котрі повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні рапорту інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Павлюкова В.О., 21.03.2021 під час несення служби у складі екіпажу «Цейлон-123», спільно з рядовим поліції ОСОБА_3 , помітили транспортний засіб ВАЗ 2109, який рухався їм на зустріч, після чого помітивши автомобіль патрульної поліції зупинився на узбіччі біля магазину. Поки вони здійснили розворот, щоб під`їхати до даного транспортного засобу, його вже на тому місці не було. Проїхавши далі по вулиці Жовтнева, вони побачили, що вищезазначене авто рухається попереду. Наближаючись до транспортного засобу ВАЗ 2109, авто зупинилось на зупинці для маршрутних транспортних засобів. Підійшовши до водія транспортного засобу, та запитавши, з якої причини авто зупинилось з порушенням, водій відповів, що нібито автомобіль «заглох», хоча коли вони під`їхали авто працювало та світлова аварійна сигналізація не була ввімкнена. Водія попросили завести ТЗ, автомобіль одразу завівся, і так було не один раз. Під час перевірки документів водієм виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, на що водій ОСОБА_1 відмовився, після чого водію було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що останній теж відмовився. Водія було попереджено, що у разі відмови на нього буде складено протокол, але водій все одно відмовився. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

З відтвореної та дослідженої відеозйомки з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 21 березня 2021 року, що міститься на СD носії, вбачається, що транспортний засіб до якого підійшли співробітники поліції знаходився з ввімкненими задніми фарами. Підійшовши до дверей автомобіля за кермом сидів, як в подальшому з`ясувалось ОСОБА_1 . На запитання співробітника поліції, чому авто зупинено з порушенням Правил дорожнього руху України, (час 21:50:46), останній відповів, що авто «заглохло». Співробітник поліції попросив водія спробувати завести транспортний засіб. ОСОБА_1 одразу його завів і так повторюється декілька разів. На відеозаписі (час 21:53:52), дівчина, яка вийшла з переднього пасажирського сидіння, неодноразово наголошувала працівнику поліцій, що вони їхали та ТЗ, однак ТЗ постійно глох, що також підтверджував і сам водій ОСОБА_1 .

Також з відеозапису вбачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього працівником поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Починаючи з 22:10 год. ОСОБА_1 спочатку погоджувався пройти огляд на місці зупинки за допомогою Drager Alcotest, а потім відмовився пройти огляд, як на місці зупинки так і у медичному закладі.

Всі перераховані вище докази у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених у протоколі, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

З довідки, наданої УПП в Луганські області Департаменту патрульної поліції вбачається, що згідно бази даних «ІПНП» України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія: НОМЕР_2 (а.с.5).

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з моменту відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом патрульної поліції кваліфіковані правильно, оскільки він, керуючи транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився. Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника, суду надано не було.

Невизнання своєї провини правопорушником суд визнає як спосіб захисту з метою уникнути відповідальність за вчинене правопорушення, яке є найбільш небезпечним у сфері безпеки дорожнього руху.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні про те що він не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки вони спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 вийшов з автомобілю з водійського сидіння, на запитання працівника поліції про причину зупинки з порушенням ПДР, відповів, що машина «заглохла», після того як співробітник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, через деякий час, почав заперечувати факт керування транспортним засобом.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд керується ст. 23 КУпАП, відповідно до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, відповідно до довідки УПП в Луганській області ДПП повторності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не встановлено (а.с.6).

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КУпАП та обтяжують відповідальність згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Керуючись ст. ст. 33, 130 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін