Провадження № 33/811/336/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Козака В.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2021 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови, громадянин ОСОБА_1 , 09.11.2020 о 23 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Студентській, 1 керуючи транспортним засобом Мерседес н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло), відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить поновити строк на оскарження постанови Личаківського районного суду м. Львова від 05.02.2021 р. оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити.

В обґрунтування вказує, що жодним нормативним актом України, у тому числі і пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР) чи статтею 130 КУпАП, не передбачено відповідальності за керування транспортним засобом «з ознаками наркотичного сп`яніння».

Зазначає, що перелічені працівником поліції нібито виявлені ознаки стану наркотичного сп`яніння не видно на долученому до матеріалів відеозапису події.

Наголошує, що відсутність у матеріалах про адміністративне правопорушення направлення ОСОБА_1 на проведення огляду до закладу охорони здоров`я означає, про те, що інспектором поліції таке не складалось, що у свою чергу свідчить про те, що він був переконаний, що водій не перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому не бажав його направляти до медичного закладу для огляду. З цих же підстав інспектором не зазначено, які саме дії з метою ухилення огляду було вчинено, оскільки такі не вчинялись.

Вважає, що ОСОБА_1 пункт 2.5 ПДР та статтю 130 КУпАП не порушував, оскільки в установленому порядку для проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння він не направлявся та не відмовлявся від проходження такого огляду.

Звертає увагу, що, як зазначено у протоколі про вчинення ним адміністративного правопорушення, до нього додаються лише пояснення двох осіб, які зазначені свідками правопорушення. Водночас до матеріалів провадження долучено відеозапис, при цьому що це за відеозапис, ким він зроблений, на якими засобами він проведений, чи пройшли вони (засоби) відповідну сертифікацію, чи не відбувалось монтування запису, невідомо. З огляду на це, запис, долучений до матеріалів не може бути визнаний належним і допустимим доказом, який встановлює чи спростовує певні обставини події.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що копія оскаржуваної постанови на його адресу судом надіслано не було, а про існування такої йому стало відомо 20.02.2021 р. з сайту ЄРДСР, з огляду на це, вважає, що встановлений законом строк на оскарження вказаного рішення суду ним пропущено з поважних підстав.

Заслухавши виступ захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Козака В.І., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №034347 від 09.11.2020 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 іншими наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Так, доводам, які наведені в апеляційній скарзі судом першої інстанції було надано кваліфіковану правову оцінку, яку підтримує і апеляційний суд.

За змістом п 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання цього обов`язку створює подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015. закріплено перелік ознак наркотичного сп`яніння. Зокрема, згідно п. 4 Розділу І такими ознаками є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Оскільки в силу вимог закону поліцейський сам визначає наявність чи відсутність у особи ознак наркотичного сп`яніння, його рішення про направлення такої особи на проходження медичного огляду є способом реалізації його дискреційних повноважень, відповідно до яких він вправі діяти на власний розсуд.

Суддя суду першої інстанції підставно зазначав, що як вбачається з оглянутого відеозапису обставин події, ознаки наркотичного сп`яніння працівники поліції виявили практично одразу після зупинки транспортного засобу. Логічного пояснення щодо наявності таких ознак ОСОБА_1 працівникам поліції не надав, як і зрештою, категорично їх не заперечив. При цьому, ОСОБА_1 декілька раз було запропоновано пройти медичний огляд та роз`яснено всі негативні наслідки відмови від такого огляду. Незважаючи на це, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду і, як вбачається, його відмова була категоричною.

Крім цього, під час реалізації працівником поліції своїх повноважень його вимога про проходження медичного огляду не була свавільною, а ґрунтувалась на існуванні у нього обґрунтованої підозри про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Відтак, на підставі такої вимоги у водія виник обов`язок пройти медичних огляд, невиконання якого тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі про відсутність письмового направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження медичного огляду, то в даному конкретному випадку, ОСОБА_1 відмовився проїхати з працівниками поліції до медичного закладу, а відтак, не було необхідності складати направлення і його відсутність не є беззаперечним доказом порушення порядку проведення медичного огляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Стягнення, яке накладене на ОСОБА_1 , відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП чинної на момент вчинення правопорушення, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, а тому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 05 лютого 2021 року, про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

При цьому, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2021 року, визнати, що такий пропущений з поважних причин, з підстав наведених у клопотанні про поновлення такого строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.