КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/5673/20
№ апеляційного провадження: 33/824/1621/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Якименка Олега Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області 19 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області 19 листопада 2020 рокуОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №321064 від 09 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 09 жовтня 2020 року о 21 год. 15 хв. в м. Біла Церква по вул. Сухоярській, 18а керуючи автомобілем марки "Subaru Outback" д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху та перестроювання, не переконалась, що це буду безпечним, не надала дорогу автомобілю BMW н.з. невідомий, який рухався по тій смузі на яку він перестроювався, внаслідок чого трапилось їх зіткнення. В результаті ДТП завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України та скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 22 лютого 2021 року адвокат Якименко О.В. в інтересах ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Вказано, що районний судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права.

Зазначено, що суд формально підійшов до розгляду даної справи, а вина ОСОБА_1 взагалі не доводилась.

Також проігноровано ті обставини, що іншого учасника вказаної ДТП не встановлено, обставини справи не з`ясовувались, клопотання захисника про допит свідка відхилено.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області 19 листопада 2020 року, мотивуючи тим, що строк на апеляційне оскарження пропущено з об`єктивних причин, оскільки постанова не була вручена у порядку та строки, визначені законом. З повним текстом постанови захисник ознайомився 22 лютого 2021 року з ЄДРСР.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити Якименку О.В. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області 19 листопада 2020 року як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.

Вислухавши ОСОБА_1 та її захисника Якименка Я.О., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України з метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни.

Як уже зазначалось, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №321064 від 09 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 09 жовтня 2020 року о 21 год. 15 хв. в м. Біла Церква по вул. Сухоярській, 18а керуючи автомобілем марки "Subaru Outback" д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху та перестроювання, не переконалась, що це буду безпечним, не надала дорогу автомобілю BMW н.з. невідомий, який рухався по тій смузі на яку вона перестроювався, внаслідок чого трапилось їх зіткнення. В результаті ДТП завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України та скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Даючи пояснення в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 категорично заперечувала та не визнала свою винність у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Зазначала, для того, щоб дати дорогу автомобілю, який рухався позаду неї, вона вирішила перестроїтись у смугу для руху правіше та,переконавшись у безпечності зміни напрямку руху, розпочала маневр перестроювання у праву від неї смугу для руху і почула стук; автомобіль із яким вона зіткнулась, зник в невідомому напрямку.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення захисника Терьошкіної І.Г., дослідивши докази, зокрема фотознімки з місця ДТП; дані схеми ДТП (місце зіткнення - дорожній знак 5.60 (45 км.), металевий колесовідбійник, бетонний відбійник); враховуючи їх локалізацію, механізм утворення- суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень п. 10.1, п. 10.3, п. 2.3б ПДР України.

Суд обґрунтовано відхилив заявлене по справі клопотання про допит у якості свідка працівника поліції, який прибув на виклик, оскільки матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , перестроюючись, не дала дорогу транспортному засобу, що рухався у попутному напрямку, за наслідками якого автомобіль під керуванням скаржниці отримав пошкодження з правого боку, що свідчить про наявність саме її діях порушень п. 10.1, п. 10.3, п. 2.3б ПДР України.

Відповідно до інформації, яка міститься у долучених до справи рапортах працівників поліції, які прибули на виклик, убачається, що саме за наслідком огляду пошкодженого автомобіля "Subaru Outback" під керуванням ОСОБА_1 встановлено, що характер пошкоджень, які отримав її автомобіль, відповідають пошкодженням, які отримують під час перестроювання, а саме під час перестроювання та зміни напрямку руху та визнано доведеним, що водій ОСОБА_1 не переконалась у безпеці напрямку маневру та здійснила зіткнення з автомобілем марки БМВ темного кольору.

Твердження скаржниці про те, що зіткнення з невідомим автомобілем відбулося з причин того, що водій автомобіля Део Ланос, який рухався за її автомобілем з більшою швидкістю й фактично вимагав звільнення нею смуги руху не заслуговують на увагу, октільки перш ніж перестроюватись чи змінювати напрямок руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чого ОСОБА_1 зроблено не було.

Скаржницею було прийнято поспішне рішення про необхідність здійснення маневру на іншу смугу руху, без переконання того, що це буде безпечним для інших осіб, за наслідками якого автомобіль під її керуванням зіткнувся з автомобілем, який рухався по цій смузі.

Отже, винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 321064 від 16.10.2020 року (а.с. 1), схемою місця ДТП від 09.10.2020 року (а.с. 2), даними, які містяться у рапортах працівників поліції (а.с.5,6), її власними письмовими поясненнями від 09.10.2020 року (а.с. 3) та фотокартками (а.с. 8, 9, 10, 11).

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, - законний і належним чином вмотивований, а доводи апеляційної скарги - неспроможні, оскільки свого підтвердження дослідженими у суді доказами не знайшли.

Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області 19 листопада 2020 року з наведених в апеляційній скарзі мотивів за наслідками апеляційного перегляду рішення судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області 19 листопада 2020 року як законну та обґрунтовану - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Якименка Олега Володимировича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області 19 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар