Справа № 183/2241/21
№ 3/183/1091/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 123 КУпАП,

в с т а н о в и в :

04.04.2021 року о 14 годині 10 хвилин по вул. Спаській в м. Новомосковську Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Niva», н/з НОМЕР_1 , проїхав залізничний переїзд на заборонений «червоний» сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 20.5 в) Правил дорожнього руху.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно керуючи автомобілем стояв перед залізничним переїздом, оскільки рух було заборонено. Стояв перед шлагбаумом перший на відстані приблизно півтора два метри до умовної лінії на дорозі, де знаходиться шлагбаум. Коли шлагбаум піднявся він почав повільно рух. Зазначив, що коли почав рухатися, то горів «червоний» сигнал світлофору, але він упевнений, що коли переїжджав умовну лінію розташування шлагбауму і залізничний переїзд, то забороненого сигналу світлофору не було, оскільки «червоне» світло світлофору перестає горіти через декілька секунд після підняття шлагбауму. Коли перетнув залізничний переїзд був зупинений працівниками поліції, які йому на відео показали момент правопорушення, на якому зображено, як він почав рух на «червоний» сигнал світлофору, але через те, що поліцейська машина стояла позаду через декілька машин від місцезнаходження його автомобіля, на відео не видно як він безпосередньо перетинає лінію розташовану перед залізничним переїздом і сам залізничний переїзд.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, встановлена на підставі наступних доказів, досліджених судом:

- пояснень самого ОСОБА_1 , наданих ним безпосередньо під час судового засідання;

- протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення;

- рапорту інспектора Новомосковського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області Гулая С.А. від 04.04.2021 року про те, що 04.04.2021 року під час несення служби, спільно з капітаном поліції ОСОБА_2 було зупинено автомобіль «Chevrolet Niva», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який на вказаному автомобілі проїхав залізничний переїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, на водія за вказане порушення було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Так, відповідно до пункту 20.5 в) Правил дорожнього руху рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги п. 20.5 в) Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 було порушено, останній, хоч і після підняття шлагбауму, але при увімкненому заборонному сигналі світлофора все ж почав рух і здійснив в`їзд на залізничний переїзд.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він упевнений, що перетинав залізничний переїзд при дозволеному сигналу світлофору суд розцінює критично, оскільки такі пояснення ґрунтуються виключно на припущеннях, свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду не знайшли, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, натомість спростовані рапортом поліцейського, який підтверджує факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на заборонений сигнал світлофора, в сукупності з іншими доказами, дослідженими по даній справі, поліцейський є службовою особою та несе відповідальність за недостовірність вказаної у рапорті інформації, даних про упередженість поліцейського суду не надано, а будь-які інші підстави ставити під сумнів вказані відомості у рапорті у суду відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на відео, яке було йому надано працівниками поліції і він переглядав його, не видно як він безпосередньо перетинає лінію розташовану перед залізничним переїздом і сам залізничний переїзд, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки суду не надано вказаний відеозапис, будь-яких заяв чи клопотань з приводу його долучення чи витребування на адресу суду не надходило, тому суд позбавлений можливості дослідити його і дати належну оцінку на предмет належності, допустимості та достовірності відомостей, що містяться в ньому як доказу. Водночас, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 на цьому відеозаписі видно, як автомобіль під його керуванням починає рух на «червоний» сигнал світлофору, але не видно, як автомобіль перетинає залізничний переїзд. Тобто ці обставини не заперечуються, тобто визнаються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак презюмуються.

Вказані вище твердження ОСОБА_1 не можуть свідчити про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, та не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, а спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, з урахуванням наведеного, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, а саме: в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП, а саме у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 123, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий