Справа № 159/6389/20 Провадження №33/802/194/21 Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П. Ю.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Степанюка О.В. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 14.11.2020 о 20 год. 30 хв., в с. Дарівка Ковельського району по вул. Центральна, керував мопедом марки «DELTA», з об`ємом двигуна 49,9 см. куб., без державного номерного знака, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Степанюк О.В. вважає постанову судді незаконною та необґрунтовано. Посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом мопеда знаходилась ОСОБА_3 . Вказує на те, що ОСОБА_1 сказав неправду, оскільки в ОСОБА_3 немає водійських прав. Також зазначає, що у копії протоколу, який вручено ОСОБА_1 не зазначено частини статті КУпАП, тоді як в оригіналі така частина вказана, а наявні в ньому пояснення були написані під диктовку працівника поліції. Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці проводився за допомогою приладу «Драгер 6810», показання якого не можна вважати належними і допустимими доказами, оскільки згідно листа Мінекономровитку вказаний пристрій не входить до переліку дозволених до застосування, також вказаний технічний засіб не внесений в перелік, які дозволені для використання на території України. Також посилається на те, що згідно відеозапису освідування відбувалося без присутності свідків Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується телефонограмою, яка міститься в матеріалах справи.

Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 384928 від 14 листопада 2020 року, який складено в присутності двох свідків (а.с.2), роздруківками приладу «Драгер», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 1, 07% та 1.04% проміле (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складено в присутності двох свідків (а.с.3), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.8), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.4), свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5,6), а також іншими матеріалами справи.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», при цьому незгоди з результатами такого огляду він не проявляв, також не проявляв бажання на проходженні огляду у медичному закладі (а.с.8).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 384928 від 14 листопада 2020 року (а.с.2), який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано стан сп`яніння останнього в присутності двох свідків.

Також в протоколі ОСОБА_1 написав власноручно пояснення по суті порушення: «згідний, свою вину визнаю, керував мопедом «Дельта» без д.н.з., перед тим випив 0,5 л. пива алкогольного, продув алкотестер «Драгер», проба позитивна 1.04-1.07% проміле, зобов`язуюсь не керувати ТЗ до повного витверезіння», про що власноручно розписався (а.с.2).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 у присутності двох свідків, а саме різкий запах алкоголю з видихуваного повітря, почервоніння обличчя, тремтіння рук (а.с.3).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 від 14 листопада 2020 року, які ним написано власноручно та закріплено його особистим підписом (а.с.4) : «Я, ОСОБА_1 14 листопада 2020 року близько 20 години 30 хвилин в с. Дарівка Ковельського району керував мопедом «Дельта», з об`ємом двигуна 49,9 см.2 без .н.з. та був зупинений працівниками поліції, перед тим як сісти за кермо мопеда, я випив 0,5 л. пива алкогольного Гараж», так як з моєї ротової порожнини був різкий запах алкоголю, було почервоніння обличчя та тремтіння рук, мені було запропоновано пройти експертизу на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», проба позитивна 1.04-1.07% проміле, від проходження експертизи в медичному закладі відмовляюсь, так як з експертизою на місці згідний, зобов`язуюсь не керувати всіма транспортними видами ТЗ до повного витверезення. Претензій до працівників поліції не маю, з протоколом згідний свою вину визнаю, експертизу проходив в присутності двох свідків, які вказані в протоколі» (а.с.4).

Крім того, згідно пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя тремтіння рук, в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний, 1.04 % та 1.07 % проміле, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с.5,6).

Таким чином, доводи захисника в апеляційні скарзі про недотримання працівниками поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи та не спростовують пояснень самого правопорушника про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

Доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 про те, що за кермом мопеда перебувала ОСОБА_3 , до уваги не приймається та розцінюється судом як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи вищевказаними доказами.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, з підстав відсутності частини статті 130 КУпАП в копії протоколу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 384928 від 14 листопада 2020 року (а.с.2), в ньому зазначено статтю та частину КУпАП, разом з тим, в копії протоколу, який доданий до апеляційної скарги, не проглядається частина ст.130 КУпАП, однак вказана обставина не вплинула на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки в копії протоколу також не проглядається, або погано проглядається частина іншого тексту, що свідчить про неналежне перенесення тексту з оригіналу документу на її копію, і ніяким чином не свідчить про його підроблення.

Крім того, у зв`язку із керуванням транспортним засобом без посвідчення водія, без чинного договору цивільно-правової відповідальності та незареєстрованим транспортним засобом ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.ч.5, 6 ст.121 КУпАП, про що свідчить постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 780122 від 14.11.2020 (а.с.7).

У апеляційній скарзі захисник зазначає, що технічний прилад «Drager Alcoteste 6810», який використовувався поліцейським для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.

Однак, з такими твердженнями апелянта апеляційний суд погодитись не може із таких підстав.

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні, згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.

Відповідно до роз`яснень ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 включення, згідно з Постановою КМУ №1497, «Drager Alcoteste 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

Використання медичних виробів газоаналізатора «Drager Alcoteste 6810» які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 є законним.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Згідно із сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу «Drager Alcoteste 6810»» становить один рік.

З роздрукованого результату приладу «Drager Alcoteste 6810», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 22.05.2020, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 14.11.2020, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alcoteste 6810».

З огляду на вказані обставини, апеляційний суд не знаходить порушень вимог нормативно-правових актів, які регламентують процедуру проходження огляду для визначення стану сп`яніння водія, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставами для скасування постанови судді, оскільки не впливають на правильність його висновків та спростовують доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Степанюка О.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов