Справа № 357/2415/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

20 лютого 2021 року о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Героїв Крут, 85, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110308», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно медичного висновку № 36, водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 20.02.2021 року він перебував в стані алкогольного сп`яніння, але транспортним засобом не керував. За кермом автомобіля «ЗАЗ 110308», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебувала його співмешканка ОСОБА_2 , яка не впоралася з керуванням автомобіля та заїхала в замет снігу, в результаті чого автомобіль застряг. В зв`язку з даною подією він ОСОБА_3 відправив додому до дитини.Приїхав ОСОБА_4 приїхав та намагався витягти автомобіль. Пояснив, що коли приїхали працівники поліції він перебував в автомобілі ОСОБА_5 , сидів на передньому пасажирському сидінні. Працівники поліції повідомили, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, він пояснював, що не керував автомобілем, що за кермом автомобіля перебувала його співмешканка, але працівники поліції не брали це до уваги і між ними відбулася суперечка, працівники поліції одягли на нього кайданки. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння він не відмовлявся та проїхав з працівниками поліції до медичного закладу, де пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Зазначив, що в матеріалах справи та з відеозапису не вбачається факту керування ним автомобілем. Крім того відеозапис не є безперервним, не повністю зафіксовані всі події, складається з окремих файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій. Також зазначив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так як працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на місці, а відразу повезли до медичного закладу. Вказував на розбіжності в часі, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, так як відповідно до фотокарки, яку зробила ОСОБА_3 , коли автомобіль застряв 19.02.2021 року о 23 годині 50 хвилин і далі їхати не міг. Крім того, зазначив, що в рапорті працівника поліції зазначена інша особа. Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , пояснив, що 19.02.2021 року приблизно о 24 годині 00 хвилин йому зателефонувала ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_1 та повідомила, що вона керуючи автомобілем, не впоралася з керуванням та з`їхала в замет снігу та попросила приїхати допомогти витягти автомобіль. Він приїхав та приблизно 10-15 хвилин відкопував автомобіль з снігу, ОСОБА_1 в цей час знаходився в його автомобілі, сидів на передньому пасажирському сидінні. Через декілька хвилин під`їхали працівники поліції, які запитати де водій автомобіля «ЗАЗ 110308», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , він повідомив, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_2 , яка відійшла, але працівники поліції сказали, що водій даного автомобіля перебуває в його автомобілі. ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно, пояснював, що не керував автомобілем, працівники поліції надягли на ОСОБА_1 кайданки та посадили в службовий автомобіль, він також сів в автомобіль працівників поліції, коли їхали до медичного закладу на проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, працівники поліції висадили його з автомобіля. Він оскаржував дії працівників поліції, але до даного часу результатів не отримав. Пояснив, що зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_2 . Особисто з ОСОБА_3 він не знайомий, бачив її декілька разів з ОСОБА_1 . Звідки в неї його номер телефону - незнає, можливо його їй дав ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_2 , пояснила, що ОСОБА_1 її співмешканець. Приблизно о 23 годині 00 хвилин, дати вона не пам`ятає їй зателефонував ОСОБА_1 та попросив забрати його від товариша ОСОБА_6 , так як він вживав спиртні напої та не міг керувати автомобілем. Вона приїхала до магазину «Новус», сіла за кермо автомобіля та вони поїхали додому. По дорозі вона не впоралася з керуванням та з`їхала в замет снігу, в наслідок чого автомобіль застряг. Вона пішла додому, так як дома залишилася дитина восьми років сама та щоб переодягтися. Коли повернулася то помітила працівників поліції і ОСОБА_1 знаходиться в кайданках. Вона пояснювала працівникам поліції, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, що за кермом автомобіля перебувала вона, але працівники поліції її не слухали. Пояснила, що коли вона повернулася ОСОБА_4 був біля ОСОБА_7 , який розповів, що приїхали працівники поліції та витягли ОСОБА_1 з автомобіля, з якого автомобіля вона не знає. Зазначила, що ОСОБА_8 вона не телефонувала та не просила про допомогу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що на вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, пояснивши, що вживав спиртні напої. Після того як працівники поліції запросили свідків, ОСОБА_1 в присутності свідків на вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння, відмовився, почав поводитися агресивно. Через деякий час він погодився пройти оглд на визначення стану спяніння та був доставлений до медичного закладу, результат тесту, алкогольне сп`яніння 1.55 % проміле. Крім цього, з відеозапису не вбачається присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на місці події. Крім того, ОСОБА_1 не пояснював працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно статті 40 вищезазначеного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Суд не погоджується з твердженням ОСОБА_1 щодо того, що відеозапис не є безперервним і складається з окремих файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій, оскільки події, зафіксовані відеозаписом, відповідають суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення, який був також підписаний особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Також, суд звертає увагу, що покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9 мають суперечності. В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що йому телефонувала ОСОБА_9 та просила про допомогу, однак ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що не телефонувала останньому.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , дослідивши додані до протоколу докази, а саме: рапорт працівника поліції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 36 від 20.02.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, копію фотокартки з місця події, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема переглянутим відеозаписом з якого убачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, сам не заперечує, що вживав спиртні напої. На вказаному відеозаписі відсутня особа, яка за словами ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля, а також свідок ОСОБА_4 , який приїхав на допомогу.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він не бачив хто саме керував автомобілем. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_9 .

Що стосується фотокартки наданої ОСОБА_1 , слід зазначити, що з даної фотокартки не можливо зробити висновок хто на ній зображений, також вона не спростовує обставин встановлених в хроді судового розгляду.

Твердження ОСОБА_1 про те, що за кермом був не він не підтверджується жодними доказами у справі, а тому суд розцінює їх, а також показання ОСОБА_9 та ОСОБА_4 такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Та обставина, що в рапорті невірно зазначено по-батькові особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дає підстав визнати, що останній не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як з відеозаписів вбачається, що поліцейський веде розмову з ОСОБА_1 , зі змісту розмови є очевидним, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко