КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/1878/2021
справа №752/1712/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_1

захисника Буркацького В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №104165 від 16 листопада 2020 року 05 год. 35 хв., ОСОБА_1 16 листопада 2020 року о 04 год. 37 хв. в м.Києві по просп. Лобановського, 152, керував автомобілем TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року вирішено визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Вказує, що суд не допитав працівників поліції та свідків, натомість зазначив, що вина підтверджується матеріалами справи.

Посилається на неповноту відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що містить лише фрагменти, що свідчать про вину. Зазначає, що після проходження огляду на місці запитав у поліцейських про можливість огляду в установленому порядку, але працівники поліції жодним чином не відреагували.

Зазначає, що суд не надав можливості звернутися за правовою допомогою. Працівники поліції також не роз`яснювали про право на правову допомогу.

Вказує, що не перебував у стні сп`яніння, що убачається з того, що його не відстороняли від керування автомобілем.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Буркацький В.Л. підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у зв`язку із недотриманням підпункту пункту 2.5 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП, частина першої якої передбачає наступне:

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Згідно із статтею 256 КУпАП висуваються, зокрема, такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 після зупинки було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці.

Дані відеозапису підтверджують обґрунтованість припущень поліцейських щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.

Також підтверджено, що був проведений огляд на стан сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів - приладу Drager, відповідно до показників якого в результаті тесту відображено показання 1,07%, тоді як відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, допустимим є значення не більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Після цього, ОСОБА_1 в супроводі працівників поліції був доставлений до КНП "КМНКЛ "Соціотерапія", але відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, що власноручно зазначив на бланку медичної документації щодо відмови у наданні згоди пацієнта на проведення медичних дій.

Факт відмови також зафіксовано у присутності двох свідків.

Відмову від проходження огляду в цьому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 мотивує бажання пройти цей огляд лише у свого лікаря.

Проте згідно частини ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, яким унормовано проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, установлено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Отже, зібраними у справі доказами підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доказів, які б спростували ті докази, що містяться у справі, ОСОБА_1 не надано. Дані відеозапису узгоджуються з іншими доказами у справі. Підстав уважати відеозапис неналежним доказом у суду відсутні.

Щодо необхідності допиту поліцейських та свідків, то ОСОБА_1 не зазначено про те, для встановлення чи спростування яких саме обставин необхідна така процесуальна дія.

Щодо доводів скарги в частині не надання поліцейськими можливості скористатися правовою допомогою під час зупинки не впливають на вирішення справи та не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо доводів скарги в частині, що суд першої інстанції не відклав розгляд справи для забезпечення можливості скористатися правовою допомогою, то апеляційний суд вказує на таке.

Матеріали справи не містять відповідного клопотання про відкладення розгляду справи, а ураховуючи дату складання протоколу (16 листопада 2020 року) та дату розгляду справи судом (04 лютого 2021 року), ОСОБА_1 мав достатньо часу для того, щоб звернутися за правовою допомогою для представлення його інтересів суді фахівцем у галузі права.

Доводи апеляційної скарги в частині, що відсутність факту перебування у стані алкогольного сп`яніння може бути підтверджено тим, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування автомобілем не спростовує того, що особа не вчиняла такої незаконної дії, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Оскільки оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. ПОЛІЩУК

Київського апеляційного суду