Справа №521/4107/21
Номер провадження 3/521/3362/21
П О С Т А Н О В А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

24 березня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі головуючого судді Гарського О.В., із секретарем судового засідання Рижих В.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ПдРУ № 161451 від 22.03.2021 року у відношенні ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядалась без особи у відношенні якої складено протокол.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

22.03.2021 року о 21 годині 00 хвилин в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса» в напрямку відліт з України під час прикордонного контролю а/р THY-468 сполученням «ОдесаСтамбул» отримана інформація про те, що було виявлено гр. України ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), яка на паспортний контроль надала закордонний паспорт гр. Ізраїлю, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», ст. 3 ЗУ «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України».

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за кваліфікуючи ознаками: спроба перетинання державного кордону України без відповідних документів.

2. Повідомлення сторін і судовий виклик.

З отриманого протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) була повідомлена про дату та час судового засідання, також останній було відомо про розгляд справи саме Малиновським районним судом м. Одеси. Суд вважає її такою, що своєчасно сповіщена про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без її участі. Окрім того, до матеріалів справи додана заява про розгляд справи без її участі у випадку її неявки.

3.Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, з яких суддя виходив при прийнятті рішення, положення закону яким керувався суддя.

Дослідивши протокол, додані до нього матеріали, суддя вважає, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, з наступних підстав.

Факт намагання перетнути державний кордон України без відповідних та належних документів, на думку судді доведений без будь-яких сумнівів. Окрім того, встановлено що ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) має два паспорти різних держав і відповідно має два громадянства /України та Ізраїлю/. Обидва паспортних документа видані відповідними державними установами.

Доказами на підтвердження дій ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) є протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 161451 від 22.03.2021 року, яким зафіксований факт порушення; безпосередні пояснення ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ); рапорт інспектора від 22.03.2021 р.; копія паспорту громадянки України, що підтверджує факт громадянства України та копія паспорта громадянки Ізраїлю.

Законодавством, яке регулює вказані правовідносини є Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року; Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року; Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року

Даючи аналіз зазначеним вимогам Законів, суддею встановлено, що одним із головних принципів громадянства в Україні є принцип єдиного громадянства, що передбачає громадянство держави Україна і, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правовідносинах з Україною він визначається лише громадянином України /п. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» від 18.01.2001 року/.

Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну є (серед іншого): паспорт громадянина України для виїзду за кордон /ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року/.

Порушенням державного кордону України (серед іншого) є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку /ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року/.

Суддя вважає, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ), будучи громадянкою України повинна була здійснювати виїзд з України лише за паспортом громадянки України, у іншому випадку її виїзд відповідно до вказаних норм Законів є спроба перетинання кордону без відповідних документів і є порушенням відповідного порядку перетинання державного кордону. У даному випадку держава України не оспорює наявність права на в`їзд і виїзд особи як громадянина іншої держави. Держава створила умови для перетинання свого кордону за певними правилами, серед яких є головний принцип відносин між громадянином та державою, який передбачає визнання особи у таких відносинах лише громадянином України, до припинення такого громадянства.

Питання контролю за державним кордоном є дійсно важливим пріоритетом політики будь-якої держави. Не можна здійснювати перетин кордону не під контролем держави. Кожна особа, яка має намір перетнути державний кордон повинна не тільки знати відповідні правила такого перетину але й розуміти всі наслідки порушення відповідних правил.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Під час судового розгляду справи обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

5.Мотиви призначення стягнення і судового збору.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 204-1 КпАП, за вказане правопорушення передбачено накладення стягнення у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що справедливим, розумним та співрозмірним стягненням для ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) буде стягнення у вигляді накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн. 00 коп.

При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9, 23, 33, 204-1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

Притягти ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КпАП України та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

2.Рішення щодо судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

3.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: О.В. Гарський