Справа № 219/2998/21
Провадження № 3/219/1271/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Худіної О.О., при секретарі Курилової А.О., за участю представника ОСОБА_1 захисника Романенко О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 16.01.2002 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 183 1 КУпАП, -

встановив:

29 березня 2021 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької з Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 183 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №, 3 від 25.03.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив правопорушення, що виразилося у несплаті аліментів на утримання дитини, існує наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 28.04.2016 року по 01.03.2021 року яка складає 29018,88 гривень, чим порушив ч. 12 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду адміністративного матеріалу був повідомлений належним чином.

До суду від адвоката Романенко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання адвокат вказав, що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП не визнає з наступних причин: протокол про адміністративне правопорушення № 3 від 25.03.2021 року, складений державним виконавцем Бахмутського МВ СМУМ (м. Харків) Филимоновою В.Ю. не відповідає приписам чинного законодавства. В порушення ст. 256 КУпАП в протоколі складеному у відношенні ОСОБА_1 зазначено номер РНОКПП НОМЕР_3 , що не належить ОСОБА_1 , вказано адресу: АДРЕСА_2 , яка не належить ОСОБА_1 . Належним номером РНОКПП ОСОБА_1 є НОМЕР_2 , належною адресою ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . Також протокол не містить зазначення документу на підставі якого встановлено особу, стосовно якої складено протокол, відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, отримання протоколу особою, стосовно якої він складений не має. В протоколі № 3 від 25.03.2021 року викладено суть адміністративного правопорушення, з якого не зрозуміло в чому полягає склад адміністративного правопорушення. Державним виконавцем Бахмутського МВ СМУМ (м. Харків) ОСОБА_3 суть адміністративного правопорушення викладено наступним чином: існує заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 . Боржник ОСОБА_1 не допускав несплату аліментів, у зв`язку з чим у нього відсутня заборгованість за період з 28.04.2016 року по 01.03.2021 року у розмірі 29018,88 гривень. Він щомісячно сумлінно сплачує аліменти на утримання дитини. У ОСОБА_1 в наявності два розрахунку заборгованості виконаним державним виконавцем ОСОБА_3 відповідно до яких: розрахунок заборгованості від 01.12.2020 року № 105603 заборгованість станом на 01.12.2020 року складає 1744,25 гривень, розрахунок заборгованості від 12.03.2021 року № 17100 заборгованість станом на 01.03.2021 року складає 29018,88 гривень. В порушення приписів ч. 2 ст. 251 КУпАП, до протоколу не додано доказів, які характеризують особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого він утримує разом із ОСОБА_5 з якою він проживає однією сім`єю. ОСОБА_1 допомагає хворим батькам, інвалідам 3-ї групи за загальним захворюванням. Він перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не отримує пенсії, соціальної допомоги по безробіттю, не є фізичною особою підприємцем.

Крім того, захисник вказав, що статтю 183 -1 ч. 1 КУпАП доповнено згідно із законом, яка чинна з 06.02.2018 року. Заборгованість ОСОБА_1 утворилась з 2016 року, тобто до доповнення КУпАП ст. 183 1 ч. 1.

Суд, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності, зазначає наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 183-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у виді виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Згідно до ч.1, 2 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В той же час, КУпАП було доповнено ст.183-1 «Несплата аліментів» Законом України №2234 від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року. До вказаної дати адміністративна відповідальність за несплату аліментів діючим законодавством України не була встановлена.

Тобто, період заборгованості ОСОБА_1 по виконавчому документу, який виник до набрання ст.183-1 КУпАП чинності (до 06 лютого 2018 року) не може вважатись правопорушенням, оскільки згідно ст.8 КУпАП - закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають, а несплата аліментів за вищевказаний період не утворює складу правопорушення, передбаченогоч.1 ст.183-1 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2015 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

03.07.2015 року Відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/219/1939/2015 виданого 01.07.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області на підставі рішення суду.

В матеріалах справи маються два розрахунку заборгованості: розрахунок заборгованості від 01.12.2020 року № 105603 заборгованість станом на 01.12.2020 року складає 1744,25 гривень, розрахунок заборгованості від 12.03.2021 року № 17100 заборгованість станом на 01.03.2021 року складає 29018,88 гривень.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція ч.1 ст. 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Між тим, адміністративний матеріал не містить належних доказів правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 .

Також судом, враховуються усі недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, допущені посадовою особою, що його складала, а саме порушення ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події а також в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі ст.221КУпАП, керуючись ст. ст. 247,283,284,285,294 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 183-1 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 9 квітня 2021 року о 13 годині 30 хвилин.

На постанову може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Худіна