Справа № 139/315/21
Провадження № 3/139/142/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2021 року смт Муровані Курилівці
Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши з відділення поліції № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянки України, що є фізичною особою-підприємцем, дані про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, -
В С Т А Н О В И Л А:
Щодо ОСОБА_1 27 березня 2021 року складено адміністративний протокол серії АПР18 № 721693 про те, що вона о 10-ій годині 27 березня 2021 року здійснювала реалізацію товарів в магазині «Європейський дім» без засобів індивідуального захисту, а саме, без захисної маски, що закриває ніс та рот. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 такою бездіяльністю порушила «постанову КМУ № 1236 зі змінами 104 КМУ» та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 під час розгляду справи пояснила, що дійсно 27 березня 2021 року о 10-ій годині знаходилася на своєму робочому місці в магазині «Європейський дім» та оформляла покупцям накладну на придбаний товар. Під час розмови з покупцями, ті зробили зауваження, що не чують її, а тому вона зняла з обличчя захисну маску, залишивши рот прикритим шарфом. В цей момент зайшли працівники поліції і зафіксували такий факт. Вважає, що вона не порушила правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а тому не повинна нести відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Розглянувши справу, зокрема, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, документ, що підтверджує реєстрацію ОСОБА_1 як ФОП, ознайомившись із письмовими поясненнями очевидця події, а також оглянувши технічний запис події, приходжу до наступного висновку:
Відповідно частин 1 і 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 9 КУпАП дає визначення поняття адміністративне правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Із 17 березня 2020 року діє норма про адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей (ст. 44-3 КУпАП).
Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року на всій території України з 19 грудня 2020 до 30 квітня 2021 року установлено карантин. Зокрема, пунктом 3 цієї Постанови з 24 лютого 2021 року на території України встановлено жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого встановлені певні заборони, що викладені у двадцяти підпунктах.
Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Диспозиція цієї норми КУпАП має бланкетний характер, а тому для з`ясування змісту порушення необхідним є звернення до відповідних нормативно правових актів, якими встановлено відповідні правила та норми, чи до рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 721693 від 27 березня 2021 року, ОСОБА_1 «порушила вимоги постанови КМУ № 1236 зі змінами 104 КМУ», проте не конкретизовано, які саме вимоги були порушені (з посиланням на конкретний пункт постанови).
В той же час, порушення правил щодо карантину людей можуть тягнути відповідальність і за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП і за ч. 2 цієї статті, в залежності від суб`єкта (громадянин чи суб`єкт господарювання), від змісту порушень, передбачених актами законодавства чи відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування.
Надісланий до суду протокол про адміністративне правопорушення не містить необхідної для прийняття правильного рішення інформації. Так, якщо вважати, що ОСОБА_1 вмінено у вину те, що вона перебувала у громадській будівлі без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот (а саме це порушення описане як склад адміністративного правопорушення у протоколі та озвучено поліцейським під час фіксування порушення), то відповідальність за нього передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а не ч. 1.
Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Тобто, суд не може самостійно змінювати викладені у протоколі обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується особі, а розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, оскільки, в іншому випадку, буде порушено гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно з вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 1 ст. 44-3, п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП України, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя : ______________