Справа № 442/64/21 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 33/811/413/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Романського С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Як зазначено в постанові судді, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ 029685 від 17.12.2020, ОСОБА_1 17 грудня 2020 року о 22 год. 10 хв. керував транспортним засобом марки «HONDA CRV», н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6820», чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2021 року та прийняти нову постанову, якою на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у даній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм КУпАП та розглянуто справу у його відсутності та відсутності його захисника, без належної правової оцінки доказів у справі з точки зору допустимості, достовірності й достатності.

Як зазначає ОСОБА_1 , судом проігноровано його письмові пояснення від 15 січня 2021 року про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано письмових пояснень свідків, які зазначені в протоколі, водночас, за його словами, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився 17.12.2020 року поліцейським Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області Біляк А.І. в його службовому автомобілі без присутності двох свідків, перед проведенням огляду йому не роз`яснювали його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Також у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу й на те, що 17 грудня 2020 року в с.Рибник Дрогобицького району Львівської області на вул.Шевченка його транспортний засіб працівники Дрогобицької поліції не затримували, від керування транспортним засобом не відсторонювали.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , його захисникана підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2020 року серії ОБ №029685 (а.с.2), згідно з яким ОСОБА_1 17 грудня 2020 року о 22 год. 10 хв. керував транспортним засобом марки «HONDA CRV», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Drager 6820», прилад ARLH 0167, тест 149, в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідній графі, зазначивши, що в той день випив 50 грам горілки, керував автомобілем, дув в прилад алкотестер, в лікарню їхати не треба (а.с.3).

На зворотній частині протоколу ОСОБА_1 власноручно зазначив, що працівник поліції відсторонив його від керування та доставив його автомобіль до місця проживання, чим спростовуються твердження апеляційної скарги.

Статтею 256 КУпАП та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 встановлені вимоги щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, в силу ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п.9 розділу ІІ вказаної «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Вказані реквізити протоколу в силу вимог п.6 розділу ІІ зазначеної Інструкції заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Згідно з п.15 розділу ІІ, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

На переконання апеляційного суду, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Зокрема, вказаний протокол містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, написаний читабельним почерком, чим спростовуються твердження ОСОБА_1 .

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, такому було роз`яснено його процесуальні права, після чого останній без жодних зауважень та заперечень підписав його у відповідних графах, визнавши при цьому факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та проходження у добровільному порядку огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager». Жодних заперечень щодо отриманого результату та бажання пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 , як особа, яка володіє посвідченням водія та апріорі знає Правила дорожнього руху, не виявляв.

Як встановлено апеляційним судом, заперечуючи в апеляційній скарзі дії працівників поліції та стверджуючи про фальсифікацію ними підпису та письмових пояснень, що містяться на протоколі, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та до правоохоронних органів щодо неправомірних дій останніх не звертався, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про написання ОСОБА_1 в протоколі визнавальних тверджень про вживання алкоголю і керування автомобілем під тиском, оманою та підписання такого в примусовому порядку, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Викладені в протоколі обставини стверджуються роздруківкою приладу «Drager 6820», прилад ARLH 0167, тест 149, (а.с.1), згідно з якою за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,54‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей, незв`язана мова. З результатом 1,54‰ ОСОБА_1 погодився, про що розписався у відповідній графі акта, чим водночас стверджується факт ознайомлення останнім з його змістом.

Порядок проведення процедури огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду регламентований «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно з п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.п.1,3 розділу ІІ Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби №1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено. Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересня 2014 року та, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Тобто, газоаналізатор має всі документи, передбачені Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» в частині, що не суперечить вимогам Закону.

Таким чином, вищенаведене спростовує доводи про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора «Alcotest Drager №6820».

«Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 не містить імперативних вимог щодо надсилання до суду разом з матеріалами про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу документації у вигляді свідоцтва про повірку та сертифікату відповідності алкотестеру, за допомогою якого проводився огляд. Разом з тим, у разі виникнення сумнівів у допустимості такого приладу, сторона справи може ініціювати витребування з поліції вищевказаної інформації в ході судового розгляду. З боку сторони захисту такого клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялося, як і не заявлялося таке клопотання під час апеляційного розгляду, тому дані доводи є необґрунтованими.

Заперечення ОСОБА_1 щодо факту керування транспортним засобом спростовуються визнавальними поясненнями, зазначеними ним в протоколі про адміністративне правопорушення безпосередньо при оформленні матеріалів адмінправопорушення, яким апеляційний суд надає віри, та твердженнями апеляційної скарги, в якій ОСОБА_1 визнав, що підписав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17 грудня 2020 року серії БАВ№116697, даних про скасування якої в апеляційного суду немає.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2020 року серії ОБ №029685 огляд ОСОБА_1 поводився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в момент оформлення матеріалів такого протоколу у ОСОБА_1 не було жодних зауважень, зокрема в частині вказівки наявності таких свідків, а тому апеляційний суд оцінює критично доводи апеляційної скарги про відсутність свідків при огляді останнього.

Недолучення письмових пояснень свідків до протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про відсутність таких при проведенні огляду та не є підставою для визнання протоколу недопустимим доказом.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо тверджень ОСОБА_1 в частині розгляду справи у його відсутності, то порушене право останнього на безпосередню участь у судовому засіданні відновлене шляхом подачі апеляційної скарги, надання пояснень з приводу обставин, викладених в протоколі, та безпосередній його участі в судовому засіданні апеляційного суду.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк