КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/5667/21 Категорія: ст.ст. 122-4, 124 КУпАП
Провадження 33/824/1993/202
Головуючий в суді першої інстанції: Сидоров Є.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Іванова І.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Іванової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП.

Застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 01 лютого 2021 о 14 годині 40 хвилин по вул. Бакинській, 37-Д в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху, не переконався в безпечності маневру, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в наслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, тобто порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 , 01 лютого 2021 року о 14 годині 40 хвилин по вул. Бакинській, 37-Д в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля марки «Рено» державний реєстраційний НОМЕР_2 , місце події залишив, тобто порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження по справі за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова винесена судом без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, без належної оцінки доказів у справі, зокрема, пояснень учасників ДТП, свідків, даних, які зафіксовані на схемі місця ДТП та стосуються характеру та локалізації, як виникнення ДТП так і механічних пошкоджень автомобілів.

Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би вказував на те, що у вищевказаній дорожній обстановці саме він був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував відповідно на її зміну, не стежив за технічним станом транспортного засобу та відволікався від керування цим засобом у дорозі. Крім того, матеріали справи не має жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що саме водієм ОСОБА_1 під час руху керованого ним автомобілем «Тойота» заднім ходом створив небезпеку (перешкоду) іншим учасникам руху, при цьому негайно не зупинив транспортний засіб, не залишився на місці події, що на його думку, перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді наїзду керованого ним автомобіля на автомобіль «Рено» та наступного пошкодження останнього. Він зауважує, що жодних механічних пошкоджень на автомобілі «Тойота» не має.

ОСОБА_1 також вказує, що з письмових пояснень учасників ДТП та змісту протоколів про обставини його вчинення вбачається, що вони є взаємовиключними. Так, зі схеми місця ДТП та пояснень водія автомобіля RENAULTНОМЕР_2 ОСОБА_2 , слідує, що зіткнення автомобілів сталося на проїзній частині дороги в той час коли даний автомобіль знаходився на зустрічній смузі руху.В той же час водій автомобіля ТОУОТА НОМЕР_1 вказує на те, що 01 лютого 2021 року він управляв власним автомобілем на вул. Бакинська. Знаходився на зазначеній вулиці з 14 години приблизно до 14 год. 40 хв. Виїжджав заднім ходом з парковки біля магазину.

Як і є взаємовиключним той факт, що схема місця ДТП, яка сталася 01 лютого 2021 о 14 год. 30 хв. (дописано: 14:40) в м. Києві по вул. Бакинська, 37-Д, та яка відповідно до рапорту інспектора УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Олександра Андрійченка складена 01.02.2021 року, підписана особисто водієм автомобіля ТОУОТА НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 124095 залишив місце ДТП.

Крім того, в матеріалах справи наявна розбіжність щодо часу ДТП. Так, в протоколах про адміністративне правопорушення зазначено, що ДТП відбулось 01 лютого 2021 року о 14 год. 40 хв., в той час як із схемі ДТП слідує, що таке відбулось о 14 год. 30 хв., а в наступному описано 14 год. 40 хв. З пояснень водія автомобіля RENAULT НОМЕР_2 ОСОБА_2 , слідує, що він 01 лютого 2021 року близько 14-30 вийшов з магазину по вул. Бакинська, 37-Д, побачив пошкодження свого авто з боку правої бокової двері. З чого слідує, що дана ДТП сталася, раніше ніж 14 год. 30 хв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вдовиченка О.М., які просили задовольнити заяву про поновлення строку на подання скарги та підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи заяви і апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Оскільки матеріали справи не містять даних про отримання оскаржуваної постанови в день ухвалення судового рішення, тому визначений законом строк оскарження постанови суду по справі про адміністративне правопорушення підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП. апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , всупереч доводам останнього, судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП.

Як вбачається з постанови, на обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху України, а саме п. 2.3 б) та 10.9 ПДР України, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, суд першої інстанції послався на наявні у справі докази.

Так, згідно з п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 10.9 ПДР України передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пункт 2.10 ПДР України вказує, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Проаналізувавши докази у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо порушення ОСОБА_1 цих вимог ПДР.

Так, згідно протоколів про адміністративне правопорушення від 05.02.2021 р., ОСОБА_1 01 лютого 2021 о 14 годині 40 хвилин по вул. Бакинській, 37-Д в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху, не переконався в безпечності маневру, під час руху заднім ходом здійснив наїзд на нерухомий автомобіль марки «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив пп. 2.10, 10.9, 2.3б ПДР України.

Будь-яких невідповідностей протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП, не встановлено.

При цьому протоколи підписані безпосередньо ОСОБА_1 без будь яких заперечень.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 05 лютого 2021 року працівникам поліції вбачається, що він знаходився на вул. Бакинська з 14 год. Приблизно до 14.40 хв., виїжджав з парковки магазину заднім ходом, проте зіткнення не відчув. При цьому не заперечує, що під час огляду його автомобіля працівниками поліції були виявлені незначні сліди зіткнення (а.с.6).

З пояснень ОСОБА_2 , водія автомобіля RENAULT, наданих на місці ДТП працівникам поліції вбачається, що 01 лютого 2021 року близько 14.30 вийшовши з магазину по вул.Бакинська 37 - Д до свого припаркованого автомобіля RENAULT виявив на ньому механічні пошкодження правої бокової дверки, зі слів свідка пошкодження нанесено автомобілем с номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.5).

Про зазначений у протоколі механізм дорожньо - транспортної пригоди свідчать і дані, що зафіксовані на схемі місця ДТП, з якої вбачається що 05.02.2021 року під час огляду автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлена деформація заднього правого крила, подряпини на задньому правому стоп сигналі, залишки білої фарби на задньому бампері справа на хромованій частині та на задньому правому стоп сигналі (а.с.4)

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оскаржувана постанова винесена судом без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи є безпідставними та спростовуються наведеними доказами у справі.

Додаткових об`єктивних доказів, які б спростовували цей висновок, чи інших доказів до апеляційного суду не надано, а тому висновок суду в постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП, є правильним.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо невідповідності схеми місця

ДТП вимогам закону, розбіжності в часу ДТП, відсутність пояснень свідка, який бачив зіткнення, то і в цій частині доводи апелянта є безпідставними, оскільки

ОСОБА_1 особисто підписав схему ДТП без заперечень, з наявної у справі схеми вбачається, що в ній зазначено ділянка дороги, на якій сталось ДТП, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП та координати його розміщення відносно елементів

проїжджої частини та сталих орієнтирів та ін.

Інші доводи скарги не спростовують висновок суду про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 є законною та обгрунтованою, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 у строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду І.В. Іванова