Справа № 559/571/21
Провадження № 3/559/311/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м.Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно адміністративні матеріали, які надійшли від Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 за вчинення адлміністративних правопорушень передбачених ст. 130 ч. 4, ст. 124 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2021 до Дубенського міськрайонного суду Рівненської обласіт надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Постановою судді від 23.04.2021 вищезазначені матеріали об`єднано на підставі ст. 36 КУпАП в одне провадження.

19.03.2021 о 03 год. 30 хв. в м.Дубно по вул.Грушевського, водій ОСОБА_1 керуючи т/з «OPEL VECTRA», н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , вчинив ДТП, а саме, здійснив наїзд на металеву огорожу, після чого, за адресою вул.Міська, 5, с.Рачин, Дубенського району, вживав алкоголь (горілку), до проведення уповноваженою особою медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями, що виразилися у порушення п.2.10є ПДР, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

19.03.2021 о 03 год. 30 хв. в м.Дубно по вул.Грушевського, водій ОСОБА_1 керуючи т/з «OPEL VECTRA», н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на металеве огородження. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, що виразилися у порушення п.12.1 та 13.1 ПДР, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненному визнав, пояснив, що вживав алкоголь після вчинення ним ДТП, так як злякався, просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Заслухавши доводи сторони захисту, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, та і в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Розглянувши зазначену справу про адміністративні правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначених адміністративних матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.10 «є» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно п.2.10 «є» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Санкцією даної статті передбачено відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб

ОСОБА_1 , також, інкримінується порушення п.12.1 та п. 13.1 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Санкцією даної статті передбачено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №439639 від 19.03.2021(а.с.2 матеріалів провадження №3/559/311/2021), який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівників поліції, підпис ОСОБА_1

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3 матеріалів провадження №3/559/311/2021);

-письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 (аюсю5 матеріалів провадження №3/559/311/2021);

-висновком, щодо результатів медичного огляду №94 від 19.03.2021, згідно якого ОСОБА_1 19.03.2021 о 07 год. 30 хв. перебував в стані алкогольного спяніння, результат 1,01 проміле (а.с.6 матеріалів провадження №3/559/311/2021);

-відеозаписом (а.с.16 матеріалів провадження №3/559/311/2021);

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №439299 від 19.03.2021(а.с.2 матеріалів провадження №3/559/312/2021), який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівників поліції, підпис ОСОБА_1 (а.с.2 матеріалів провадження №3/559/312/2021);

-схемою місця ДТП (а.с.3-4 матеріалів провадження №3/559/312/2021);

-та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.130, ст.124 КУпАП доведеною повністю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Правопорушення, вчинені ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи.

Правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що стосується безпеки інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність не встановлено.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що ч. 4 статті 130 КУпАП є більш серйозним, вважаю необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно ст.326 КУпАП постанова суду про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Однак суд, при вирішенні питання стосовно строків виконання постанови, враховує Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» (рішення від 30 жовтня 2014 року) і вважає, що строк відбуття адміністративного арешту слід відраховувати з моменту фактичного затримання особи після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 124, 130, ,284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні 19.03.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді 15 (п`ятнадцяти) діб адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні 19.03.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , остаточне стягнення у виді 15 (п`ятнадцяти) діб адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк адміністративного арешту рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_1 після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець