КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/1785/2021
справа №359/8836/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., за участю

особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_1 ,

адвоката С.С. Цілуванської

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2020 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332822 від 31 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 31 жовтня 2020 року о 06 год. 42 хв. на 32 км а/д М-03 Київ-Харків, керував автомобілем MERCEDES BENZ ML 320, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим в скоєні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 11 березня 2021 року подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, справу направити на новий розгляд.

В апеляційній скарзі посилається на те, що не був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції.

Щодо обставин складення протоколу зазначає, що був зупинений у зв`язку із пересуванням на автомобілі із іноземними номерами та у зв`язку із здійсненням маневру перестроювання без попереднього увімкнення покажчику повороту, проте надати докази поліцейські відмовились у грубій формі.

Після цього поліцейський повідомив про наявність у нього підозр, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, а відтак підстав для відсторонення від керування автомобілем та направлення водія на медичний огляд.

ОСОБА_1 повторно запитав причину зупинки, на що у грубій формі йому повідомили, що у разі незгоди на нього будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Зазначає, що поліцейським допущені такі порушення: поліцейський не представився та не надав свого посвідчення; не надав докази порушення; не залучив свідків для огляду на стан сп`яніння, а наявні письмові пояснення не узгоджуються із протоколом, оскільки свідки не вказують на ознаки алкогольного сп`яніння, а їх письмові пояснення складені не ними та містять виправлення; протокол містить виправлення та закреслення; в направленні водія на медичний огляд час зазначений 07 год. 08 хв. та такий саме час зазначений у відібраних у свідків поясненнях, що свідчить про сумніви у правдивості відомостей; не зафіксовано факт відмови від проходження медичного огляду з використанням спеціальних технічних засобів; в порушення статті 258 КУпАП не роз`яснено прав, які передбачені статтею 268 КУпАП.

У зв`язку із цим зазначає, що протокол не є доказом у справі, а суд не врахував цих обставин при розгляді справи.

Просить поновити строк на оскарження, зазначаючи, що постанову суду отримав 24 лютого 2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Цілуванська С.С. доводи апеляційної скарги підтримали.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи установлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи та копію постанови суду отримав лише 24 лютого 2021 року, що убачається з даних заяви на ознайомлення та відомостей сайту АТ "Укрпошта" в поєднанні із даними справи.

Отже апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та уважає за доцільне поновити цей строк.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу. Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно статті 278 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Стаття 278 КУпАП передбачає:

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

З матеріалів справи убачається, що справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 09 листопада 2020 року, судовою повісткою від 16 листопада 2020 року, що надіслана ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (така адреса вказана в протоколі та в апеляційній скарзі, тобто є належною), викликано в судове засідання на 01 грудня 2020 року, проте будь-які відомості про вручення або невручення судового відправлення матеріали справи не містять.

Судовою повісткою від 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 також надіслана судова повістка за адресою: АДРЕСА_2 . Відомостей про зазначену адресу матеріали справи не містять. Також відступні дані про вручення або невручення зазначеного відправлення.

Відповідно до частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Аналіз зазначеної норми дає підстави стверджувати, що апеляційний суд може:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо дійде висновку, що постанова прийнята з додержанням вимог закону щодо факту правопорушення чи його відсутності;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі, якщо дійде висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до статті 247 КУпАП, чого не було враховано судом першої інстанції;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову, якщо дійде висновку про незаконність прийнятого рішення щодо факту правопорушення чи його відсутності;

4) змінити постанову, якщо дійде висновку, що накладене стягнення не відповідає вимогам закону або з інших питань щодо правильності встановлення обставин, які мають бути зазначені у постанові.

Кодексом не передбачено у зв`язку із встановленим вище процесуальним порушенням права суду апеляційної інстанції на скасування постанови та направлення справи на новий судовий розгляд.

Проте суд апеляційної інстанції з метою відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснює перегляд справи з врахуванням доводів та заперечень, на які посилається ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у зв`язку із недотриманням підпункту пункту 2.5 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП, частина першої якої передбачає наступне:

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Згідно із статтею 256 КУпАП висуваються, зокрема, такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як убачається з даних відеозапису нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 в приступності двох свідків неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів або в медичному закладі, проте будь-якої згоди ОСОБА_1 не висловив. З даних відеозаписів також убачається про обґрунтованість припущень поліцейських уважати водія таким, що має ознаки стану алкогольного сп`яніння.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Наявні у справі пояснення свідків засвідчують лише факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Обґрунтованих припущень ставити під сумнів пояснення свідків з мотивів, що зазначені в апеляційній скарзі не убачається. Документ "Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" доказового навантаження для вирішення справи не має, оскільки огляд не проводився.

Щодо виправлень у протоколі, то судом установлено, що у графі "Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи" міститься позначка у формі рядкової латинської літери "v", напис "відмовився" та із зміщенням вгору напис "не згоден з протоколом". При цьому в області рядкової латинської літери "v" стоїть закреслення у вигляді прописної латинської літери "Х".

Зазначене закреслення не змінює, не приховує та не викривлює зафіксованих обставин, дозволяє установити початкові дані та не дає підстав уважати протокол недопустимим доказом.

Щодо доводів про нероз`яснення передбачених статтею 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вказує, що такі не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Підстав уважати, що ОСОБА_1 не було допущено порушення правил дорожнього руху, за які передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, не установлено. Зібрані у справі докази доповнюють один одного та вказують на допущене правопорушення, а відтак і законність висновків суду у зв`язку із таким правопорушенням.

Щодо доводів про відсутність причин зупинки, то з матеріалів справи убачається, що транспортний засіб має реєстраційні номери іншої країни і статтею 35 Закону України "Про національну поліцію" визначено обов`язок поліцейських перевіряти обставини законності перебування таких транспортних засобів в Україні. Окрім того, відносно ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення прийнято постанову за статтею 122 КУпАП у зв`язку із порушенням пункту 9.2 (б) ПДР України, що також відповідно до вказаної статті є підставою для зупинки транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги відхиляються судом, оскільки доказами не підтверджені та їх сутність не є значимою для визначення законності прийнятої постанови, оскільки впливають на можливість встановлення факту правопорушення, який передбачає настання юридичних наслідків.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук