П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 11.01.2018 року, виданий органом: 2101, за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2020 року, о 01 год. 26 хв., в зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби, на смугу «червоний коридор» в напрямку «в`їзд в Україну» заїхав автомобіль «Mercedes-Benz Vito 110 CDI», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Угорщини ОСОБА_2 , де в якості пасажира переміщувалася громадянка України ОСОБА_1

В ході митного контролю під час аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних «Інспектор», ЄАІС ДМСУ, було встановлено, що ОСОБА_1 10.02.2018 року ввезла на митну територію України через пункт пропуску «Малий Березний» Закарпатської митниці в режимі «транзит» з метою «особистого користування» легковий автомобіль марки «VW», модель «Passat», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 .

Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби ОСОБА_1 у разі переміщення через пункти пропуску в зоні діяльності однієї митниці, мала вивезти транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «VW», модель «Passat», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 , в термін до 15.02.2018 року включно, але не зробила цього і тим самим перевищила граничний термін транзиту більше ніж на тридцять діб.

У своєму поясненні від 30.10.2020 року ОСОБА_1 зазначила, що не змогла вчасно вивезти транспортний засіб у зв`язку з тим, що він знаходився в несправному стані на ремонті.

Згідно з інформацією, отриманою з мережі Інтернет (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «VW», модель «Passat», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 , складає 1980 євро, що станом на 30.10.2020 року згідно з курсом НБУ становить 65914,2 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення більше ніж на тридцять діб.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому її необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України та застосувати до неї стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 09.12.2020 року, 25.02 та 13.04.2021 року, не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним записом та її підписом у протоколі про порушення митних правил про те, що розгляд справи відбудеться 09.12.2020 року в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, примірник якого нею отримано 30.10.2020 року (а.с. 4), а також через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомлено.

Крім того, згідно з наявною у матеріалах справи заявою ОСОБА_1 від 30.10.2020 року, адресованою голові Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області, її повідомлено про те, що розгляд справи про порушення митних правил, запровадженої відносно неї, відбудеться 09.12.2020 року в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. У даній заяві ОСОБА_1 просить розглянути справу у її відсутності (а.с. 14).

Відповідно до положень ст. 526 МК України вважаю за можливе провести розгляд даної справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча повідомлялася про час і місце розгляду справи.

При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

22.08.2019 року набрали чинності зміни до ст. 470 МК України згідно із Законами України від 08.11.2018 року № 2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 року № 2725-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно з диспозицією ч. 6 ст. 470 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами. Переміщення транспортних засобів особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України здійснюється у строки, встановлені статтею 95 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч. 1 ст. 102 МК України).

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зверталася до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження транспортного засобу у випадку порушення строку транзиту, матеріали справи не містять.

Крім того, обставин, передбачених ч. 1 ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене статтею 470 цього Кодексу, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

За приписами ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Заслухавши представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування більше ніж на тридцять діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про порушення митних правил № 1713/30500/20 від 02.10.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.10.2020 року; даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску; доповідною запискою старшого державного інспектора відділу № 4 митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби Фаринич В.Ю. від 30.10.2020 року.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушниці та ступінь її вини, у відповідності до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 470 МК України, яка є альтернативною, у виді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 470 ч. 6, 527-529 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легковий автомобіль марки «VW», модель «Passat», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай