ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 622/1076/20 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/463/21 Чернова О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Смаля В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Харківської області від 04 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

15 жовтня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444025 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 15 жовтня 2020 року о 2137 год. в Харківській обл., смт. Золочів, вул. Слобожанська, 51-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Evanda», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Також відмовився від надання пояснень та підписання адміністративного матеріалу в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Золочівського районного суду Харківської області від 04 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в суму 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Золочівського районного суду Харківської області від 04 листопада 2020 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді неправомірна, винесена з порушенням норм процесуального законодавства при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, що мають значення для її вирішення.

Посилається на те, що поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення не надав судді доказів наявності у нього повноважень на проведення відповідного огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає, що поліцейським порушено вимоги законодавства в частині проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки його не проінформовано про порядок застосування спеціальних технічних засобів. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я він не відмовлявся та пройшов такий огляд в присутності поліцейського.

Зазначає, що відеозапис наданий поліцейськими не може вважатися доказом у справі, оскільки відеофіксація відбувалась після надання йому медичної допомоги працівниками швидкої допомоги, якими йому була зроблена ін`єкція, після якої він не міг об`єктивно оцінювати ситуацію та надавати чіткі відповіді.

Також, як на підставу скасування постанови судді, ОСОБА_1 посилається на те, що як на час вчинення адміністративного правопорушення так і на теперішній час не передбачена відповідальность за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом вживались заходи для виклику в судове засідання поліцейських СРПП Золочівського ВП ГУНП в Харківській області Сегеду О.О., Голобородька А.В., які оформлювали матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в призначене судове засідання 31 березня 2021 року поліцейські не з`явились.

Вислухавши думку учасників провадження, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Смаля В.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 15 жовтня 2020 року о 2137 год. в Харківській обл., смт. Золочів, вул. Слобожанська, 51-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Evanda», д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з металевим забором домоволодіння в смт. Золочів по вул. Слобожанській, 51-А. При цьому, ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444025 від 15 жовтня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2-3);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейський в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору або в Золочівській центральній районній лікарні, на що останній відмовляється (а.с. 9).

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський який склав протокол про адміністративне правопорушення не надав судді доказів наявності у нього повноважень на проведення відповідного огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 255 КУпАП у справах про адміністративне правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про адміністративне правопорушення мають право складами: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444025 від 15 жовтня 2020 року складено поліцейським СРПП Золочівського ВП ГУНП в Харківській області Сегедою О.О.

Отже, поліцейський є уповноваженою посадовою особою Національної поліції на складання протоколів про адміністративне правопорушення, передбачених в пункті 1 частині 1статті 255 КУпАП та відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та наділений правом на проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Відсутність компетенції у поліцейського СРПП Золочівського ВП ГУНП в Харківській області Сегеди О.О. на складання протоколу про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не оскаржував.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис наданий поліцейськими не може вважатися доказом у справі, оскільки відеофіксація відбувалась після надання йому медичної допомоги працівниками швидкої допомоги, якими йому була зроблена ін`єкція, а тому він не міг об`єктивно оцінювати ситуацію та надавати чіткі відповіді не знаходять свого обґрунтованого підтвердження в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та викладених у ньому обставин події. В протоколі ОСОБА_1 було лише зазначено: «пояснення надам в суді».

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд не приймає до уваги висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння № 16 від 16 жовтня 2020 року, оскільки як встановлено судовим розглядом, огляд ОСОБА_1 в КНП ЗРР «Золочівська ЦРЛ» проведено після складання протоколу за невиконання ним вимог пункту 2.5 ПДР України та зазначений огляд проведено поза межами, встановлених частиною 4 статті 266 КУпАП, тобто не пізніше двох годи з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З огляду на викладене, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в КНП ЗРР «Золочівська ЦРЛ» відповідно до вимог частини 5 статті 266 КУпАП є недійсним.

З врахуванням вищевикладеного, підстав для скасування постанови судді з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУПАП, апеляційний суд не вбачає.

Також, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП, з огляду на таке.

22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до статті 130 КУпАП, та яку викладено у такій редакції:

«Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, цим законом доповнено КК України статтею 2861 наступного змісту:

«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування».

Закон № 2617- VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.

Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-IX) яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII».

Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 444025 за частиною 1 статті 130 КУпАП поліцейським складено 15 жовтня 2020 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя застосував редакцію частини 1 статті 130 КУпАП відповідно до Закону № 720-IX, яка діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктами 1, 6 частини 1 статті 247 КУпАП не вбачає.

Керуючись ст. ст. 8, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Золочівського районного суду Харківської області від 04 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна