П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - адвоката Горобівського І.Г.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду першої інстанції визнано доведеним те, що 15.12.2019, о 20 год. 50 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Біла Церква Київської області по вул. Рибна, 8, з явними ознаками наркотичного сп?яніння, а саме: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, блідість обличчя.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та в доповненнях до апеляційної скарги захисник Горобівський І.Г. просять постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2020 скасувати як незаконну та необґрунтовану, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог сторона захисту звертає увагу, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений безпідставно, також працівниками поліції не були роз`яснені права ОСОБА_1 , що передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Водночас, вказують, що в працівників поліції не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, оскільки ознака наркотичного сп`яніння, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення як "блідість" обличчя не віднесена до ознак сп?яніння відповідною Інструкцією, а сама по собі неприродна блідість обличчя ОСОБА_1 - це його природній стан, оскільки він має проблеми з легенями.

Посилається захист і на те, що пропозиція огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я в законному порядку поліцейськими не здійснювалась, направлення на огляд до медичного закладу на місці не складалося та ОСОБА_1 на ознайомлення не надавалося, письмові ж пояснення свідків-понятих - є шаблонними, відеозапис з нагрудної камери поліцейського - неповний та постійно переривається, а тому ці докази не можуть бути визнані як належні та допустимі.

Також сторона захисту вважає, що невірно здійснено кваліфікацію правопорушення, за умови його доведеності, оскільки станом на час інкримінованого ОСОБА_1 у досліджуваній справі - 05.12.2019 набрала чинності постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2019, що залишена судом апеляційної інстанції без зміни - 05.12.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому протокол про адміністративне правопорушення від 15.12.2019 мав бути складений за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Зазначено і те, що судом першої інстанції не враховано довідку медичного закладу, згідно якої ОСОБА_1 добровільно звернувся до медичного закладу та в результаті медичного огляду ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.

Крім того, захист наполягає, що, всупереч ч. 8 ст. 266 КУпАП, поліцейськими незаконно була здійснена евакуація транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 на штрафний майданчик.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Горобівського І.Г. на підтримку в повному обсязі доводів апеляційної скарги про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані на чисельні запити щодо перевірки доводів, висунутих стороною захисту, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, опитавши працівників поліції БНП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом першої інстанції доведеними, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі//скаргах, підтриманими стороною захисту в суді апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Водночас, нормою ст. 280 КУпАП задекларовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги процесуального закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення у досліджуваній справі судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150547 від 15.12.2019, того ж дня, о 20 год. 50 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Біла Церква Київської області по вул. Рибна, 8, з явними ознаками наркотичного сп?яніння, а саме: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, блідість обличчя.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Правильність внесених у протокол про адміністративне правопорушення записів посвідчена підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд адміністративної справи за викликом у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області, що останнім і засвідчено власноручним підписом (а.с. 1).

Отже, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не були роз?яснення його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, - не відповідають матеріалам справи.

Досліджуваний протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором взводу № 2 роти № 2 БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області ОСОБА_5 з дотриманням Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України за № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, з послідуючими змінами.

Водночас, на правильність викладених у протоколі обставин адміністративного правопорушення, вказують і дані, що містяться у окремих поясненнях свідків-понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.12.2019, які послалися на категоричну відмову ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння, про що кожний зі свідків-понятих засвідчив особистим підписом і у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150547 (а.с. 5, 6).

Пояснення свідків-понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрав поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП ОСОБА_4 .

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником, зокрема захисником Горобівським І.Г., дій працівників поліції по оформленню протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , що не заперечується стороною захисту в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі, чи доказів того, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції було необ?єктивне ставлення при проведенні процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно з даних рапорту інспектора взводу № 2 роти № 2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП ОСОБА_5 від 15.12.2019, підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало те, що він, всупереч п. 19.1 "а", рухався в темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла.

Під час спілкування та перевірки документів у водія ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Після чого було зупинено двох свідків, у присутності яких водію було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 погодився поїхати в медичний заклад для проходження тестування, але пізніше, дізнавшись, що огляд на стан наркотичного сп`яніння буде проводитись у Ставищенській центральній районній лікарні, водій ОСОБА_1 почав відмовлятись, так як хотів пройти огляд тільки в м. Біла Церква, на що останньому було повідомлено, що в м. Біла Церква не проводять даний медичний огляд, на що ОСОБА_1 відмовився їхати до Ставищенської центральної лікарні, що і було зафіксовано в присутності двох свідків.

На ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ОБ 1500547) та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , а саме автомобіль OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , евакуювали на штраф майданчик за адресою: м. Біла Церква, вул. Матросова, б. 48-А.

Дану подію зафіксовано на нагрудні бодікамери: АІ00145, АІ 000148 (а.с. 2).

Наведені обставини підтверджуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 697665, складеної стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення ним п. 19.1 "а", що полягає у здійсненні ним 15.12.2019 руху у темну пору доби без увімкнення фар ближнього світла (а.с. 7) та актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15.12.2019 (а.с. 4).

Викладене підтверджуються і переглянутими відеозаписами досліджуваних подій, перебіг яких фактично стороною захисту не оспорюються.

Так, зокрема, згідно переглянутих відеозаписів на бодікамерах поліцейських перебігу подій за участю ОСОБА_1 15.12.2019, останній був зупинений працівниками поліції, оскільки у темну пору доби він здійснював рух без увімкнених фар ближнього світла, який на зауваження працівника поліції про це відразу ж підтвердив, що фари керованого ним автомобіля дійсно то працюють, то ні.

Отже, є незрозумілою позиція захисту про те, що були відсутні правові підстави для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Як далі слідує з відеозапису, на запитання поліцейського при візуальному обстеженні ОСОБА_1 чи він "курить ?", той відповів, що інколи "курить", зокрема недавно курив, - 05.12.2019, коли він за підозрою у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп?яніння проходив тестування у медичному закладі, лікар якого йому пояснив, що наркотичні засоби в його крові можуть бути виявлені протягом 21 дня.

За вказаним, є явно надуманою та такою, що не узгоджується з загальноприйнятою нормою сприйняття подій при дослідженні працівниками поліції можливого перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп?яніння при керуванні ним транспортним засобом, його кепкування-інтерпретація цієї частини відеозапису у суді апеляційної інстанції про те, що він працівникам поліції дійсно вказував, що він "курить", маючи на увазі при цьому - тютюнові вироби.

Водночас, за цим фрагментом відеозапису можна зробити висновок і про те, що при зупинці ОСОБА_1 15.12.2019 він допускав, що при проведенні огляду у медичній установі у нього може бути виявлений стан наркотичного сп?яніння у зв?язку з вживанням ним наркотичних засобів, щонайменше 05.12.2019, хоча виявлення вживання марихуани тестовим методом можливо протягом 1-7 днів, як свідчать дані повідомлення заступника директора КНП "Ставищенська ЦРЛ" від 13.03.2020 (а.с. 89).

Надалі з відеозапису випливає, що ОСОБА_1 дійсно 15.12.2019 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння при пропозиції працівників поліції проїхати до медичного закладу на огляд до Ставищенської центральної районної лікарні, наполягаючи на проходженні такого огляду в м. Біла Церква, на що працівниками поліції неодноразово наголошувалося, що у медичному закладі м. Біла Церква не має відповідного дозволу на проведення освідування водіїв на стан наркотичного сп`яніння, про що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний, проходячи такий огляд саме у Ставищенській центральній районній лікарні - 08.12.2019 (а.с. 90).

А тому, наполегливість ОСОБА_1 на освідуванні у медичній установі м. Біла Церква, який знав про наявність у нього ознак наркотичного сп?яніння та неможливості проведення такого освідування саме у лікувальній установі м. Біла Церква, судом апеляційної інстанції розцінюється як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Не є переконливою і позиція ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції про те, що він не керував транспортним засобом, а стояв, чекаючи на товариша, який приїхав на його транспортному засобі і піднявся до себе, коли раптом під`їхали працівники поліції та запитали чому він стоїть, - оскільки це не узгоджується з позицією захисту про те, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, ще і за тим, що ОСОБА_1 пропонували пройти медичний огляд на стан сп?яніння саме як водію, а не перехожому, пасажиру та інше.

Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 надавалася можливість скористатися правовою допомогою та викликати іншого водія, однак ніхто на місце події так і не з`явився, незважаючи на те, що працівники поліції чекали досить тривалий час для надання можливості ОСОБА_1 скоритися своїми правами, - що, у свою чергу, не узгоджується з позицією сторони захисту щодо обмеження ОСОБА_1 у правах при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису надалі видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків-понятих, правильність встановлення осіб яких працівниками поліції, з послідуючим їх відображенням в матеріалах справи - ОСОБА_1 під сумнів не поставив.

Підстав, які б заслуговували на увагу про виклик даних свідків-понятих до суду апеляційної інстанції - сторона захисту не навела.

Опитані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП ОСОБА_4 та інспектор батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області ОСОБА_5 пояснили, що саме вони брали участь 15.12.2019 у процедурі складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Перед заступанням на чергування, під час проведення інструктажів, до їх відома доводиться і те, у яких медичних закладах проводиться освідування осіб на встановлення стану, зокрема, алкогольного чи наркотичного сп?яніння, які вчинили правопорушення на території м. Біла Церква.

Зокрема, при заступанні на чергування 15.12.2019, їх повідомили, що медичний заклад у м. Біла Церква проводить огляд водіїв тільки на стан алкогольного сп`яніння, огляд же водіїв на стан наркотичного сп`яніння, які вчинили правопорушення на території м. Біла Церква, проводиться в найближчому медичному закладі до м. Біла Церква - у Ставищенській центральній районній лікарні, оскільки в медичних закладах охорони здоров`я у м. Біла Церква на той час були відсутні реактиви вже декілька років і медичний заклад не мав дозволу на проведення такого освідування.

Перевірка вказаних обставин як і визначення медичного закладу, до якого доставляються особи для освідування на стан сп?яніння - до їх-поліцейських компетенції не входить.

Як пояснив інспектор батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області ОСОБА_5 у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснював, що він дійсно курить коноплю//канабіс (маріхуана).

Відмов чергового лікаря Ставищенської центральної районної лікарні у проведені огляду на виявлення стану наркотичного сп?яніння стосовно осіб, які вчинили правопорушення на території м. Біла Церква, - не було (а.с. 89).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров?я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається: Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11.11.2013, з послідуючими змінами, далі по тексту Інструкція; Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України за № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами, далі по тексту Порядок; Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України за № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015, з послідуючими змінами, далі по тексту Інструкція 2.

Так, згідно з п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими Міністерством охорони здоров?я України і Міністерством внутрішній справ України.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп?яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), якими відповідно до п. 3 є: порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Доводи сторони захисту про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення неправильно вказана ознака наркотичного сп?яніння як "блідість обличчя", ніяким чином не спростовує того, що у ОСОБА_1 дійсно є неприродна блідість обличчя, який має певне захворювання легень (а.с. 87), але у лікаря-пульмонолога при цьому за місцем реєстрації ОСОБА_1 на обліку не перебуває (а.с. 92).

Наявність захворювання легень//інвалідності у особи, ніяким чином не вказує на неможливість вживання такої особи, зокрема наркотичних засобів, обставин чого у своєму житті ОСОБА_1 , при забороні робити такі вчинки, фактично не оспорює, що підтверджується доказами у справі.

За п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто, поліцейські не забезпечуються спеціальними технічними засобами для проведення огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння у водіїв транспортних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а, за наявності у поліцейського підстав вважати про перебуванні водія у такому стані, він направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров?я, яким надається право проведення такого огляду та стан сп?яніння, перелік яких затверджується Міністерством охорони здоров?я України, Міністерством охорони здоров?я Автономної республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров?я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, як вказує норма п. 1 розділу ІІІ Інструкції.

Згідно наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 11.04.2019 № 343-адм, про затвердження закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - наряду з Комунальним некомерційним підприємством Білоцерківської міської ради "Білоцерківська міська лікарня № 4", який розташований по вул. Василя Стуса, б. 41, в м. Біла Церква, право на проведення такого огляду надано і Комунальному закладу "Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області, що розташований по вул. Сергія Цимбала, б. 15/4 в смт. Ставище (а.с. 27-32), тобто найближче розташованого до м. Біла Церква, відповідальні працівники якого і мають право на проведення огляду водіїв на стан сп?яніння, що було предметом дослідження як суду першої, так і апеляційної інстанцій.

Так, зі змісту листа в.о. директора Департаменту охорони здоров?я Київської обласної державної адміністрації від 15.07.2020 можна зробити висновок про те, що оплата послуг з медичного обслуговування за рахунок державного бюджету здійснюється за відповідними договорами, укладеними між закладами охорони здоров?я та Національною службою здоров?я України (а.с. 108).

На запит суду апеляційної інстанції щодо можливості станом на 15.12.2019 проведення процедури освідуваення//тестування водіїв на встановлення стану наркотичного сп?яніння Комунальним некомерційним підприємством Білоцерківської міської ради "Білоцерківська міська лікарня № 4" (а.с. 105) - відповіді не отримано.

Між тим, і згідно дослідженої справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 291672 від 08.12.2019 (справа № 357/14043/19), ОСОБА_1 керував транспортним засобом в м. Біла Церква 07.12.2019 в стані наркотичного сп?яніння, що установлено на підставі висновку Ставищенської центральної районної лікарні від 08.12.2019 шляхом проведення відповідного тестування (а.с. 90), правильність якого ОСОБА_1 //стороною захисту не оспорювалася.

Проте, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2019 у справі № 357/14043/19 за протоколом про адміністративне правопорушення провадження стосовно ОСОБА_1 закрито, але з підстав того, що не доведено керування ОСОБА_1 транспортним засобом та надання ним висновку ТОВ клініка "Медаком" від 09.12.2019 про відсутність за результатами лабораторних досліджень слідів алкоголю та психотропних речовин у організмі (а.с. 194-196).

Отже, ні ОСОБА_1 , ні суд першої інстанції у справі № 357/14043/19 не поставили під сумнів повноваження медичного закладу - Комунальний заклад "Ставищенська центральна районна лікарня" Ставищенської районної ради Київської області щодо можливості проведення тестування ОСОБА_1 за установленим місцем правопорушення - м. Біла Церква, що є найближчим медичним закладом до м. Біла Церква Київської області, який відносить до переліку закладів охорони здоров?я, яким надається право проведення огляду на стан наркотичного сп?яніння водіїв.

За викладеним, суд апеляційної інстанції не вбачає вимоги ОСОБА_1 щодо вибору ним медичного закладу в м. Біла Церква для проведення свого освідування//тестування на встановлення можливого перебування в стані наркотичного сп?яніння станом на 15.12.2019 - законними.

Водночас слід вказати і на те, що і ОСОБА_1 за місцем свого проживання не звернувся саме до Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківська міська лікарня № 4" з метою встановлення відсутності у нього стану наркотичного сп?яніння, на обов?язковості чого він наполягав висуваючи вимоги працівникам поліції, а надав суду першої інстанції довідки про проведення відповідних досліджень ТОВ клініка "Медаком", що розташована за юридичної адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, б. 17 (а.с. 25, 26), як у справах № 752/17357/19, № 357/14043/19 за протоколами про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 11.08.2019 та 07.12.2019, відповідно (а.с. 186-189, 194-196).

Як указують дані довідки ТОВ клініка "Медаком", перше тестування ОСОБА_1 начебто пройшов о 22 год. 15 хв. 15.12.2019, що не узгоджується з часом складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Рибна, 8, о 21 год. 25 хв. 15.12.2019 та акту про тимчасове затримання транспортного засобу складений о 21 год. 35 хв. 15.12.2019.

На перевірку достовірності звітів про тестування ОСОБА_1 від 15.12.2019 та 16.12.2019 ТОВ клініка "Медаком", суд апеляційної інстанції неодноразово направляв відповідні запити на електронну адресу ТОВ "Медаком" (а.с. 167, 180), що, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, б. 79, що тимчасово непідконтрольна Україні, та за відсутності перереєстрації ТОВ за іншою адресою у визначений законодавством спосіб (а.с. 198), - відповіді на які щодо надання ліцензії на вид діяльності - діяльність лікарських закладів та інша діяльність у сфері охорони здоров?я, а також щодо надання копій документів обстеження ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_6 та надання даних щодо наявності філій//клінік ТОВ "Медаком" у м. Києві - не надійшло.

За судовими рішеннями: постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2019 у справі 761/25396/19, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2020 у справі № 357/3891/20, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2020 у справі № 761/33163/20, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2021 у справі № 357/10644/20 (а.с. 202-203, 205-206, 207-208, 211-212), можна зробити висновок про те, що ТОВ "Медаком" за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, б. 17, - не існує, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 намагався ввести суди першої та апеляційної інстанцій в оману з наданням неналежного документу з метою уникнення відповідальності у досліджуваній справі за протоколом про адміністративне правопорушення.

З прийняттям рішення у даному справі, суд апеляційної інстанції ухвалює постанову про виділення матеріалів з справи № 357/14241/19 для перевірки та прийняття рішення щодо дій невстановлених осіб та ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

За будь-яких підстав, відповідальність за відмову від проходженні огляду на стан наркотичного сп?яніння у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ніяким чином не поєднана з дійсним перебуванням особи у такому стані у порушення вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України чи за відсутністю такого стану за твердженнями водія.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння, як указують положення п. 1 розділу 9 Інструкції 2, що і було зроблено працівниками поліції шляхом тимчасового затримання транспортного засобу.

Посилання сторони захисту на те, що поліцейськими незаконно було прийнято рішення про евакуацію транспортного засобу на штрафний майданчик - є безпідставними, оскільки, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ст. 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється за певних умов.

У будь-якому разі, у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оцінка обставин щодо доставлення транспортного засобу на штрафний майданчик судом апеляційної інстанції може розглядатися тільки у частині відсторонення особи з ознаками наркотичного сп?яніння від керування цим транспортним засобом.

Доводи захисника Горобівського І.Г. про наявність у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд в медичному закладі розбіжностей за часом складання цих документів, ніяким чином не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки ці неточності можна віднести до механічної (випадкової, мимовільної) помилки працівника поліції, яка допущена під час його письмово-вербального викладу часу, що ніяким чином не вказує на недопустимість таких документів як доказів у провадженні.

Отже наразі, такий документ як направлення на огляд водія з метою встановлення стану наркотичного сп?яніння при фактичній категоричній відмові водія пройти такий огляд - ні на що не впливає, хоча може свідчити і про те, що ОСОБА_1 за даними, що містяться в мереж інтернет-ресурсу, фізично з часу 21 год. 40 хв., який вказаний у направленні, виписаному у м. Біла Церква, не міг дістатися до вул. Панаса Мирного, б. 17, у м. Києві, де він начебто проходив дослідження о 22 год. 15 хв. 15.12.2019 (а.с. 197).

Тому, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всі наявні докази у справі, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження такого огляду.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння з урахуванням його особи, що неодноразово притягався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, у тому числі за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8, 9, 99-100), буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас, не можуть бути взяті до уваги доводи захисника Горобівського І.Г., у разі доведеності винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння, щодо неправильної кваліфікації його дій за матеріальним законом, оскільки протокол стосовно ОСОБА_1 у досліджуваному провадженні складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що не може бути переглянуто судом апеляційної інстанції з мотивів погіршення становища особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, з прийняттям рішення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладенням відповідного стягнення, у тому числі за доводами захисника - що є неприпустимим.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, у тому числі для закриття провадження у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як поставила питання сторона захисту - не встановлено.

За підсумками, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька