ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Первомайськ

Справа :484/1226/21

Номер провадження : 3/484/469/21

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

06.04.2021 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшов протокол серії ДПР18 №209945 від 05.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення 17.02.2020 року адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом «17.02.2020 року 13:30 год. на автошляху Київ-Ковель на 41 км + 900 м водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював маневр обгону в попутному напрямку автомобіля ЗАЗ Таврія, державний номерний знак НОМЕР_2 , по смузі правій призначеній для зупинки, стоянки транспортних засобів. Автомобіль ЗАЗ почав виляти та коли він другий раз вильнув він зіткнувся з лівим боком автомобіля Renault, після чого автомобіль ЗАЗ викинуло на зустрічну смугу руху і він зіткнувся з автомобілем Volvo FH 13.400, державний номерний знак НОМЕР_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками». Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 1.10 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вину не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності; протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 17.02.2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова про закриття кримінального провадження від 30.06.2020 року, надійшли до суду 06.04.2021 року, тобто після спливу строків накладення адміністративного стягнення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено 05.04.2021 року, після спливу дев`яти місяців з дати закриття кримінального провадження.

Статтею 124 КУпАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 1.10 Розділу 1 «Загальні положення» Правил дорожнього руху України містить терміни, що наведені у ПДР, та надає їх значення.

Підпункт 1.10 «Нерівна дорога» пункту 1 «Попереджувальні знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» визначає, що ділянка дороги, що має нерівності проїзної частини - хвилястості, напливи, спучування. Вказаний пункт визначає, що такий знак є тимчасовим і встановлюється на період, необхідний для виконання відповідних робіт на дорозі.

У протоколі серії ДПР18 №209945 від 05.04.2021 року зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.10 ПДР.

У постанові про закриття кримінального провадження від 30.06.2020 року зазначено, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.1.10 ПДР стали умовою та причиною виникнення і настання ДТП.

З наданої схеми місця ДТП не вбачається вимоги якого саме пункту або підпункту було порушено водієм ОСОБА_1 .

Матеріали справи містять пояснення ОСОБА_1 водія автомобіля Renault Logan (дату відібрання пояснень не зазначено); пояснення від 17.02.2020 року ОСОБА_2 , водія автомобіля Volvo FH 13.400; пояснення від 17.02.2020 року ОСОБА_3 водія автомобіля ЗАЗ Таврія; протокол допиту свідка від 27.04.2020 року ОСОБА_4 водія автомобіля «Шевроле Авео».

З наданих доказів вбачається, що зазначені особи надають пояснення щодо обставин вчинення ДТП, яка мала місце 17.02.2020 року. Так, зокрема з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що водій автомобіля «Рено» здійснював маневр обгону автомобіля «ЗАЗ Таврія» по узбіччю.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Водночас, викладені в протоколі фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення є неконкретними, оскільки не містять вказівки на пункт правил дорожнього руху, порушення якого водієм ОСОБА_1 спричинило пошкодження транспортних засобів (п. 1.10 ПДР визначає терміни та надає їх значення, які використано в ПДР); сам протокол як процесуальна підстава притягнення особи до юридичної відповідальності викликає обґрунтовані сумніви.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України», п. 39 рішення у справі «Лучанінова проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Рівною мірою зазначені гарантії стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його санкція має кримінальну природу.

Так, у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке фактично судом підтримується.

У справах «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013, та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016, ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стаття 62 Конституції України прямо вказує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на неконкретність висунутого обвинувачення, що не може бути усунуто іншими доказами, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Т.Ю. Фортуна