КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 760/405/21 Головуючий у суді першої інстанції - Горбатовська С.А.
Номер провадження № 33/824/2070/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворського М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Шмаровим Олексієм Валерійовичем, на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, стійких запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння водій ухилився (відмовився) у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року накладено на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Шмаров О.В. подав апеляційну скаргу, у якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року, скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт обґрунтовує тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була у першому судовому засідання, проте жодних пояснень стосовно обставин справи суду не надавала. ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю залучення до розгляду адвоката. Вказано, що 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, оскільки мав ознаки хвороби. Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності під час проголошення рішення не був присутнім, а про існування вказаного рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, апелянт вважає, що має право на поновлення пропущеного строку на оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в матеріалах справи містяться три відеозаписи з камер поліцейського, де вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння 27 грудня 2020 року. Вказано, що огляд на стан сп`яніння відбувся 27 грудня 2020 року о 22 годині 40 хвилин у присутності двох свідків, про що відібрано у останніх пояснення. Відповідно до вказаних відеоматеріалів огляд не відбувся по тій причині, що ОСОБА_1 не зміг пройти тест на технічному засобі «Драгер», після чого поліцейськими було запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога. Апелянт також зазначає, що з відеозапису з кабінету лікаря нарколога також не вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на вищевикладене, захисник ОСОБА_1 - Шмаров О.В. зазначає, що враховуючи відсутність у справі доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, всі сумніви щодо доведеності вини слід тлумачити на користь особи.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, оскільки зміст складеного працівниками поліції протоколу та рапорту не відповідає фактичним обставинам справи. Так дійсно 27 грудня 2020 року він був на місце зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення та спочатку на пропозиції працівника поліції пройти огляд на стані сп`яніння відмовився, однак подальшому за пропозицією працівників міліції він проходив вказаний огляд на пристрій «Драгер» однак той не показував результату, після чого за участю працівників поліції за їх пропозицією він їздив до медичного закладу , де в присутності фельдшера мед установи погодився пройти вказаний огляд, однак працівники поліції ці обставини не відобразили, не дивлячись на те, що вказаний факт повністю задокументований на відеозаписах на даних працівниками поліції. Суд першої інстанції взагалі його не заслуховував, хоч в постанові і відобразив його пояснення, що не відповідає дійсності та не встановивши об`єктивно всі обставини безпідставно притягнув його до відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Шмаров О.В. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, оскільки обставини, які викладені в постанові суду першої інстанції і в рапорті поліцейського суперечать дійсним обставинам справи. Зокрема із зображень із відеокамер поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці затримання на пристрої «Драгер», однак той не показав результатів, тому ОСОБА_1 погодився із пропозицією поліцейських та їздив до медичного закладу. Однак результатів із медичного закладу поліцейськими до справи не додано, так як і не додано довідки фельдшера про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що не свідчить про відмову ОСОБА_1 від ухилення огляду на стан сп`яніння. Просив постанову суду скасувати а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Шмарова О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи захисника ОСОБА_1 - Шмарова О.В. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 05 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав заяву до суду першої інстанції про відкладення розгляду справи у зв`язку із пошуком адвоката (а.с.8). В подальшому, 15 лютого 2021 року було винесено оскаржувану постанову (а.с.10-11). Із тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 на розгляд справи 15 лютого 2021 року не з`явився.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ухвалюючи рішення про притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП суддя місцевого суду визнав доведеним те, що останній вчинив правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у час, місці та за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись із цим висновком неможливо.

За змістом статей 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і який лише є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Системний аналіз положень статті 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суддя місцевого суду цих вимог закону не врахував, фактичних обставин правопорушення із належною повнотою не встановив, зібраним у справі доказам належної оцінки не надав.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №124560 від 27 грудня 2020 року вбачається, що 27 грудня 2020 року в 22год. 10 хв. в м. Києві по вул. Смоленській, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, стійких запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння водій ухилився (відмовився) у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Також в матеріалах справи містяться письмові покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких вказано, що 27 грудня 2020 року о 22 годині 40 хвилин громадянин ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками (алкогольного, наркотичного) сп`яніння у їх присутності відмовився: від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння; від підпису матеріалів; та був ознайомлений з часом та місцем розгляду справи (а.с.2).

Разом з тим, в матеріалах справи містяться відеоматеріали із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 27 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 , на яких вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, на що останній відповів відмовою. Однак, в подальшому, ОСОБА_1 здійснює численні спроби пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», проте такі спроби не принесли жодного результату.

Крім того, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 разом із працівниками патрульної поліції прийшов на огляд до лікаря нарколога для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, на вказаному відеоматеріалі не зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. Доказів наявності при проведення вказаної процедури свідків до протоколу не надано.

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які відомості й документи, які могли бути складені лікарем наркологом відносно ОСОБА_1 .

Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що матеріалами справи належним чином не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на відеоматеріалах зафіксовано його спроби пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу та факт його з`явлення до лікаря нарколога, де не було зафіксовано його відмови від проходження огляду.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 247, 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Шмаровим Олексієм Валерійовичем, задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський