Провадження № 33/824/44/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Костенока А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гошка Віктора Івановича з доповненнями захисника ОСОБА_1 - адвоката Костенока Андрія Михайловича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2020 близько 21 год. 20 хв. в м. Києві по просп. Героїв Сталінграду, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу для визначення стану алкогольного сп`яніння «Alcotest 6820» № ARHK 0521. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результати тесту - 1,66 %о.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Гошко В.І. подав апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_1 - адвоката Костенока А.М., в якій просять скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги з доповненнями зазначається, що оскаржуване судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, що є наслідком винесення необґрунтованого та незаконного рішення.

Сторона захисту звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння проведений з грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП і є недійсним, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам, є невмотивованими і не підтверджуються доказами.

Так, факти встановлені судом не відповідають обставинам справи, оскільки 14 серпня 2020 року близько 21 год. 20 хв., в автомобіль ОСОБА_1 в`їхала водій іншого транспортного засобу, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, працівники поліції після сумнівного проходження тесту на алкоголь (він в присутності свідків о 21 год. 56 хв. при температурі повітря + 23,0 градусів Цельсія дув у прибор «Drager», який надав показник наявності в організмі ОСОБА_1 1,65 проміле алкоголю) склали протокол про адміністративне правопорушення. Тестування на алкоголь на газоаналізаторі «Drager Alcotest 6820» було проведено о 21 год. 56 хв. і при температурі повітря +23,0 градусів Цельсія (тобто при нереальній температурі повітря пізно ввечері в м. Києві, оскільки насправді температура повітря в цей день не піднімалась більше ніж 20 градусів Цельсія вдень, станом на 22-23 годину становила приблизно 17 градусів Цельсія. ОСОБА_1 не погодився з результатами дослідження, про що написав в протоколі, наполягав на проходженні медичного обстеження в медичному закладі, однак працівники поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення відмовились виконати свої прямі обов`язки щодо перевірки результатів експрес-тесту в умовах медичного закладу, і на камеру порадили йому самостійно звернутися до будь-якого лікувального закладу для медичного огляду, або здати аналізи на наявність в організмі алкоголю на протязі 2-х годин чим також свідомо ввели водія в оману.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського, не може вважатися допустимим доказом, оскільки не є безперервним, а протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки свідками були підписані до їх складання, а безпосереднє складання відбувалося після того, як останній від`їхали з місця.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Костенока А.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_1 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, з огляду на положення ст.252 КУпАП про те, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, остаточне судове рішення в справі про адміністративне правопорушення повинно містити мотиви його прийняття з розкриттям змісту доказів, які доводять чи спростовують обставини, які мають значення по справі.

Крім того відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне, згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП, її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, є невмотивованим і не підтверджується доказами.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст.266 КУпАП, вищезгаданої Інструкції і Порядку особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, дослідив виключно матеріали справи і формально в постанові послався надані суду докази, не зазначивши, які саме докази були досліджені під час розгляду адміністративного провадження, та не надана їм оцінка.

Враховуючи наведене, слід погодитися з доводами апелянта про те, що суддею місцевого суду не були дотримані вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, до того ж за результатами апеляційного розгляду висновки судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 14 серпня 2020 року близько 21 год. 20 хв., в автомобіль ОСОБА_1 в`їхала водій іншого транспортного засобу, скоївши дорожньо-транспортну пригоду. На пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», який надав показник наявності в організмі ОСОБА_1 1,65 проміле алкоголю, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не погодився з результатами дослідження, та наполягав на проходження огляду у лікаря-нарколога у медичному закладі, однак, працівники поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення відмовились від направлення та поїздки до лікаря - нарколога для того щоб ОСОБА_1 в передбачуваному законом порядку пройшов огляд. Крім того, всупереч вимогам діючого законодавства працівники поліції не виконали свої прямі обов`язки щодо перевірки результатів експерес-тесту в умовах медичного закладу, і на камеру порадили ОСОБА_1 самостійно звернутися до будь-якого лікувального закладу для медичного огляду, або здати аналізи на наявність в організмі алкоголю на протязі 2-х годин, чим також свідомо ввели водія в оману.

При перегляді в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається, що після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» водій ОСОБА_1 не погодився з його результатом та наполягав на проходженні огляду у лікаря-нарколога. На дане прохання ОСОБА_1 працівниця поліції зазначила, що вона сама вирішує яким чином водієві необхідно пройти огляд на стан сп`яніння і відмовила йому в направленні до медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога.

Враховуючи положення ст.62 Конституції України, за змістом яких усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, аналізуючи указані докази, досліджені в судовому засіданні під час апеляційного розгляду, вважаю, що пояснення ОСОБА_1 про те, що йому було відмовлено в проходженні огляду на стан сп`яніння у медичній установі знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду даного провадження, а відтак слід визнати, що в даному випадку не була дотримана процедура проведення огляду на стан сп`яніння, передбачена ст.266 КУпАП.

За таких обставин, прихожу до висновку, що судове рішення місцевого суду стосовно ОСОБА_1 було постановлено з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280 КУпАП, а тому воно підлягає скасуванню.

Враховуючи, що в справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 обставин, тобто порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення. Таким чином, апеляційна скарга з доповненнями підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гошка Віктора Івановича з доповненнями захисника ОСОБА_1 - адвоката Костенока Андрія Михайловича - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко