Справа №461/2188/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.41 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

05.02.2021 року о 14.00 год. інспекторами праці ГУ Держпраці у Львівській області в ході інспекційного відвідування за фактичною адресою здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . З наданих пояснень, вказані особи перебувають на стажуванні та жодних документів щодо працевлаштування ними не подавалось.Під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 не надано будь яких підтверджуючих документів, які б свідчили про належне оформлення трудових відносин з зазначеними особами.

Таким чином, фізична особа підприємець ОСОБА_1 , вчинив порушення ч.1 ст.21 КЗпП, ч.3 ст.24 КЗпП України, за порушення яких встановлено відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 3 статті 41 КУпАП передбачає відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ФОП ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення № ЛВ 0409/409/П/ПТ від 11.03.2021 року;

- актом перевірки № ЛВ0409/409/В від 17.02.2021 року;

- переліком питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) з питань виявлення неоформлених трудових відносин;

- копією письмових пояснень ФОП ОСОБА_1 від 09.02.2021 року.

Таким чином, допустивши працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), ФОП ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП, а саме: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Отже, вирішуючи питання призначення виду стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи правопорушника, його майнового стану, обставини, які обтяжують або пом`якшують відповідальність, які в процесі розгляду справи судом не встановлені, приходжу до висновку, що стягнення необхідно визначити у виді штрафу у межах мінімальної межі санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В зв`язку з вищенаведеним на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з правопорушника ФОП ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить на день розгляду справи 454 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 40-1, 41 ч. 3, 221, 268, 279-280, 291, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в розмірі 8 500 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави в судовий збір у розмірі 454, 00 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя Волоско І.Р.