БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/575/2021 Провадження № 3/497/248/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2021 року м.Болград
Суддя Болградського районного суду Одеської області, Кодінцева Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянки України, розлученої, не інваліда, працюючої продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , особу якої встановлено згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 15 серпня 1997 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_2
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
21.03.2021 року о 10:00 годині, громадянка ОСОБА_1 знаходилася на перехресті вул. Поштова та вул. Інзовська біля магазину "Юність" в м. Болград, Одеської області без документів, які посвідчують особу, чим порушила правила карантину, встановлені пунктом 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.
Особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала свою вину з підстав зазначених в протоколі, просила суворо її не карати. Пояснила, що вона дійсно проживає по АДРЕСА_1 , та їй відомо, що наразі в України діють обмежувальні карантинні заходи, та що при собі слід мати завжди документ, який посвідчує особу. Однак, 21.03.2021 року о 10:10 годині вона вийшла з дому прямуючи до магазину "Юність", знаходячись біля магазину згадала, що забула паспорт в кишені іншого одягу, який знаходиться вдома, однак була зупинена працівниками поліції.
Просила суд врахувати її важке матеріальне становище та не спроможність сплатити штраф у разі його призначення, так як проживає одна, має маленький дохід.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони по справі, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3, такого змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей».
Фабула статті передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.
Так, в статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Згідно ст.29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.
Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року продовжується дія карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

17 лютого 2021 року Уряд прийняв рішення щодо повернення з 24 лютого 2021 року до адаптивного карантину та продовження загальнонаціонального карантину до 30 квітня 2021 року.

В зв`язку з цим, підпунктом 2 пункту 3 Постанови КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з останніми змінами від 24.02.2021 року № 154 передбачено, що з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу …

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 650496 від 21.03.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією паспорта громадянки України ОСОБА_1 , особистими поясненнями ОСОБА_1 наданими в суді, згідно яких вона цілком і беззаперечно визнала свою вину та щиро розкаялась.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 ч.1 КУпАП.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суддя враховує суспільно-небезпечний характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненому, наявність на утриманні дитини з інвалідністю.

Відповідно до ст.22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, суд дійшов висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 9-11, 22, 33, 40-1, 44-3, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити її від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Провадження по справі закрити.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Суддя С.В.Кодінцева