20.04.2021 227/1574/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2021 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тимофєєва Г.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від командира 1 самохідно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Осівці, Брусилівського району, Житомирської області, старшого навідника 2 гармати 1 самохідно - артилерійського взводу 1 самохідно артилерійської батареї 1 самохідно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд
ВСТАНОВИВ
20 квітня 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

01 квітня 2021 року близько 18:30 години військовослужбовець військової служби за контрактом, старший навідник 2 гармати 1 самохідно артилерійського взводу 1 самохідно артилерійської батареї 1 самохідно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , перебував на території базового табору, який знаходиться неподалік від с.Золотий Колодязь, Добропільського району, Донецької області, в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджено довідкою №633 від 01.04.2021 року, виданою КНП «Медичним центром з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» у м.Покровськ. Чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він є військовослужбовцем за контрактом, в період з 01.04.2021 р. по 02.04.2021 р. знаходився у щорічній основній відпустці, проте вживши алкогольні напої 01.04.2021 р. прибув до базового табору та перебував на території базового табору військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Свою провину визнає, не заперечував, що проходить службу в умовах особливого періоду, з викладеними в протоколі обставинами згоден, просив суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що в діях останнього є склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, з наступних підстав.

Поняття особливого періоду, згідно ЗУ «Про оборону України» визначається, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 30 квітня 2018 року № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» введено в дію вказане рішення Ради національної безпеки і оборони.

У відповідності до ст.12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областях», з метою забезпечення життєво важливих інтересів суспільства і держави під час відсічі збройної агресії у зонах безпеки, прилеглих до району бойових дій, військовослужбовці залучені до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях.

Таким чином вбачається, що компетентними органами державної влади України визнано факт існування в державі загрози суверенітету і територіальній цілісності України, загрози життю та здоров`ю людей на території Донецької та Луганської областей, для подолання яких впроваджені заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), тобто на території Донецької області діє особливий період.

Відповідно до ч. 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За частиною 1 статті 36 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-У111 «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб на однакове застосування норм права у судовій практиці.

Забезпечуючи єдність правозастосовної практики, Верховний Суд України у постановах від 25 квітня 2018 року у справі 205/1993/17-ц, від 14 лютого 2018 року у справі № 131/1449/16-ц та інших, висловив думку про дотримання правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє.

Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки Верховним Судом сформована правова позиція в зазначених вище рішеннях щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення частини 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слід констатувати, що в Україні діє особливий період.

Згідно довідки від 19.04.2021 року №9 виданої командиром 1 самохідно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , включений та перебуває в складі сил та засобів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей, з 21.12.2020 року по теперішній час.

З копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 22.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 01.10.2020 року на підставі контракту прийнятий на військову службу та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_2 вчинені останнім в умовах особливого періоду.

Крім повного визнання вини ОСОБА_2 , його вина у скоєнні правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП підтверджується:

протоколом №24 про військове адміністративне правопорушення від 02 квітня 2021 року, який містить письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 01.04.2021 року о 18:30 год. перебував на території базового табору військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння;

інформацією лікаря-нарколога від 01.04.2021 року №633, з якої вбачається, що за результатом проведеного медичного огляду лікаря-нарколога (медичний огляд №306) у КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності в м.Краматорськ» у м.Покровськ, встановлено, що ОСОБА_2 перебував в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю неускладенена.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору, суд зазначає, що відповідно до п. 12. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, тому останній звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 221, ч.3 ст.172-20 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.).

Роз`яснити, що у відповідності з вимогами ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.Л.Тимофєєва