Справа № 755/2663/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ірклієнко М.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Науково-дослідному інституті, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Александрова Д.О.,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.01.2021 року, серії ДПР18, №015982, 13.01.2021 року, о 23.25 годині, по вул. Сосюри в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: чіткий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився у присутності двох свідків.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат Александров Д.О. в судовому засіданні просили закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він автомобіль «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , здає в оренду своєму знайомому ОСОБА_2 12 січня 2021 року пізно ввечері ОСОБА_2 йому зателефонував та повідомив, що в нього зламався вищезазначений автомобіль та не заводиться. Через деякий час він разом з майстром приїхали на вул.Сосюри в м.Києві, де знаходився автомобіль. Оскільки ремонт автомобіля повинен був бути довгим, він відпустив ОСОБА_2 додому, а майстер, перевіривши автомобіль, пішов на заправку за запчастинами. В цей час до нього під`їхали працівники поліції і він їм повідомив, що не керував автомобілем, бо він не заводиться та не знаходиться в алкогольному сп`янінні. Однак, працівники поліції все одно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

Також, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності було надано відеозйомку вищезазначеної події, яку він вів на власний мобільний телефон.

Враховуючи викладене, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що 30.11.2021 року він неодноразово користувався автомобілем ОСОБА_1 - «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 . 13.01.2021 року він таксував на вищезазначеному автомобілі, котрий по дорозі зупинився та не заводився. Тоді він повідомив про це власника і ОСОБА_1 разом з майстром приїхав на місце, де був припаркований автомобіль. Після чого він поїхав додому. З його погляду, ОСОБА_1 не знаходився в алкогольному сп`янінні. За кермо автомобілю ОСОБА_1 не міг сісти, оскільки останній не заводився.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , вивчивши письмове клопотання та матеріали справи, долучені до протоколу, відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції та відео, надане особою, що притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП (станом на момент вчинення адміністративного правопорушення) передбачено відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Як вбачається з дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2021 року, серії ДПР18, №015667982, 13.01.2021 року, о 23.25 годині, по вул. Сосюри, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - ««Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: чіткий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився у присутності двох свідків.

Дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та наданим відеозаписом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, долученим до справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 під час пропозиції пройти медичний огляд вказував, що він не керував автомобілем, оскільки фізично не міг цього зробити, так як автомобіль був несправний та він очікував на прихід майстра. Алкоголь не вживав.

Свідки у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження на стан сп`яніння.

Оцінюючи докази, суд зауважує, що пояснення свідків є формальними, оскільки з їх змісту неможливо зрозуміти, чи дійсно ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та керував ним.

На переконання суду, працівники поліції не були безпосередніми свідками того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції також не підтверджує, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, на ньому він пояснює, що транспортним засобом не керував, безпосередні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відсутні, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази та відеозаписи, письмові пояснення та клопотання ОСОБА_1 та свідка, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №015982, від 13.01.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні жодним доказом.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна