Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/97/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Замша О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Пономарьова О.В., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Пономарьова О.В.,на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської областівід 04.02.2021, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської областівід 04.02.2021 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 10.12.2020 о 22 год. 30 хв., маючи ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах з порожнини рота) в с. Бобринка, Бобринецького району Кіровоградської області по вул. Рибака, 1, керував транспортним засобом ИЖ 21251, номерний знак НОМЕР_2 . Від проходження встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер Alkotest на місці та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник-адвокат Пономарьов О.В., в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 дійсно 10.12.2020 року керував транспортним засобом ИЖ 21251 та близько 19 години заїхав на базу фермерського господарства ОСОБА_2 , яка знаходиться в селі Бобринка. Через деякий проміжок часу під час виїзду з території фермерського господарства не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на ротаційну борону від комбайна, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Після цього ОСОБА_2 викликав працівників поліції для складення протоколу про адміністративне правопорушення. У свою чергу ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що автомобіль зламався та на ньому не можливо здійснювати рух, випив спиртні напої. По приїзду працівники поліції склали протоколи про порушення Правил дорожнього руху, в тому числі по ст. 124, 126 КУпАП та запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовся, оскільки транспортним засобом не керував, а вживав спиртне після скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він о 22 год. 30 хв. (по приїзду працівників поліції) транспортним засобом не керував, працівниками поліції він не був зупинений, а випив спиртне лише після дорожнього-транспортної пригоди, таким чином в діях ОСОБА_1 можливо наявний склад іншого правопорушення, а саме уживання алкоголю водієм після аварійної події за його участю.

Крім того, захисник вважає, що на час складання протоколу не діяла ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону до 01 липня 2020 року), за якою і були кваліфіковані дії водія, оскільки з 01 липня 2020 року набув чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-УІІІ), який криміналізував поставлені у провину водію дії.

А, Закон України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-ІХ), яким внесені нові зміни до Закону № 2617-УІІІ, припинив самостійне існування після набрання ним чинності, згідно з правовою позицією Конституційного суду України (ухвала КСУ від 05.02.2008 справа №2-1/2008).

З урахуванням правових позицій Конституційного суду вважає, що наразі стаття 130 КУпАП існує в тій редакції, в якій вона діє із 01.07.2020 - тобто в редакції закону 2617-УІІІ, а тому стаття 286-1 ККУ не втратила чинності із 03.07.2020 з тих самих міркувань.

За вказаних обставин захисник вважає, що провадження в цій справі також підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також у зв`язку із скасуванням 01 липня 2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Також, захисником подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте апеляційний суд її не розглядає, оскільки за даних обставин справи вона є зайвою з урахуванням того, що оскаржена постанова суду у даній справі постановлена 04.02.2021, тобто останній день подання апеляційної скарги у даному випадку припадає на 14.02.2021, що припадає на вихідний день неділю, однак апеляційна скарга подана захисником до місцевого суду 15.02.2021, тобто наступного дня, що припадає на понеділок. Тому, за вказаних обставин слід вважати, що захисником Пономарьовим О.В. подано апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , дослідивши відеозапис долучений до матеріалів справи, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, уповноважена особа під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повинна зазначити, крім іншого, суть адміністративного правопорушення, тобто в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі долучених до протоколу доказів. А суд, який розглядає справу повинен перевірити чи підтверджується викладена в протоколі суть правопорушення долученими доказами.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину та пояснив, що 10.12.2020 приблизно о 19.00 год., він на автомобілі Москвич їхав у с. Чарівне, однак заблукав і потрапив у с. Бобринка на територію якогось фермерського господарства. Він ходив стукав, хотів розпитати як виїхати, але там нікого не було. Коли він намагався виїхати з вказаної території, то випадково заїхав у борону, а тому далі не зміг їхати, оскільки автомобіль зламався. Так як він був легко одягнений, тому через деякий час сильно замерз, тому почав вживати алкогольні напої, які він купив на день народження дружини. Вказував на те, що ДТП сталося о 20.30-21.00, а поліція приїхала близько 22.30-23.00. З працівниками поліції приїхав ОСОБА_2 , який є господарем даного фермерського господарства, іншого свідка не було. Огляд пропонували пройти на місці, але був тоді тільки один свідок ОСОБА_2 , інший свідок підійшов пізніше. Від огляду він відмовився, оскільки не керував автомобілем в стані сп`яніння, а випив алкоголь вже після вчинення ним ДТП.

Допитаний у апеляційному суді свідок ОСОБА_3 пояснив, що 10.12.2020 близько 22.00-23.00 год. він приїхав на тракторну бригаду в с. Бобринка. Перед цим йому подзвонив ОСОБА_2 і попросив поїхати на бригаду і подивитися що там відбувається, оскільки він по відеокамері побачив, що там хтось їздить. Коли приїхав побачив, що автомобіль Москвич стояв біля ангару, в автомобілі нікого не було. Пізніше до нього підійшов ОСОБА_1 і попросив погрітись. Потім через 10 хвилин приїхав на бригаду ОСОБА_2 з поліцією. У його присутності ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, але він відмовився. Чи пропонували пройти такий огляд в лікарні він не чув. Пояснення та протокол підписав не читаючи. Вказав, що протокол ОСОБА_1 не читали, його права не роз`яснювали.

Допитаний у апеляційному суді свідок ОСОБА_2 пояснив, що 10.12.2020 в с. Бобринка на його базі є камера відоспостереження, яку виведено йому на мобільний телефон. Приблизно о 22.00 він побачив, що на території господарства їздить якийсь автомобіль. Тому він попросив ОСОБА_3 поїхати на базу і дізнатися, що там робить сторонній. Через 30 хвилин він приїхав туди разом з поліцейськими та побачив автомобіль Москвич, який стояв біля ротаційної борони, що біля складу. З цього автомобіля було пролито масло. Водій сказав, що він заблудився, просився погрітися, на вид він був п`яний. ОСОБА_1 сказав, що вживав алкоголь на базі, але перед тим керував автомобілем тверезим. Поліція пропонувала пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, але водій відмовився.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №054939 від 11.12.2020у провину ОСОБА_1 ставиться те, що він 10.12.2020 о 22 год. 30 хв. маючи ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах з порожнини рота) в с. Бобринка, Бобринецького району Кіровоградської області по вул. Рибака, 1, керував транспортним засобом ИЖ 21251, номерний знак НОМЕР_2 . Від проходження встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер Alkotest на місці та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.2)

Однак, під час апеляційного перегляду встановлено, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення,не підтверджуються матеріалами справи.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що спричинивши ДТП, далі їхати не зміг. Тому, щоб зігрітися випив алкоголь, оскільки був легко вдягнений. Вживав алкоголь вже після ДТП.

Ці пояснення ОСОБА_1 не спростовані у даній справі будь-якими достовірними доказами, оскільки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також їх повністю підтвердили і пояснили суду апеляційної інстанції, що коли вони приїхали на місце події, то водія за кермом не було, автомобіль стояв, а коли останній підійшов до них, то просив зайти десь погрітися. Працівникам поліції пояснював, що вживав алкогольні напої після вчинення ДТП.

Досліджений в апеляційному суді відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення та який складається з трьох окремих файлів, перший запис зроблено 10.12.2020 в період часу з 19.10.45 по 19.12.02, на якому зафіксовано рух автомобіля на території господарства, наступний запис зроблено також 10.12.2020 в період часу з 21.10.30 по 21.11.21, на якому також зафіксовано рух автомобіля на території господарства та його зупинку біля якоїсь перешкоди, а третій запис зроблено 10.12.2020 вже в період часу з 22.42.50 по 22.43.03, однак вказаний запис не фіксує рух вказаного автомобіля, а лише те що автомобіль стоїть нерухомий, невідома особа вийшла з автомобіля та відкрила капот. (а.с.8)

Втім, означене не доводить поза розумним сумнівом, той факт, що ОСОБА_1 10.12.2020 о 22.30 год. керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що правова кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка інкримінована посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення, не узгоджується із тими фактичними обставинами справи, що встановлено апеляційним судом, адже дії останнього підпадають під диспозицію ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після ДТП за її участі алкоголю.

Разом з тим, апеляційний суд не вправі вийти за межі тих фактичних обставин та частини статті, які були інкриміновані поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки цим буде погіршено становище особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, що є неприпустимим з урахуванням вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 підлягає безумовному скасуванню, оскільки прийнята з порушенням вимог КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що дані протоколу про адміністративне правопорушення та зібраними у даній справі доказами вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника-адвоката Пономарьова О.В., в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням вимог КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Пономарьова О.В., в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської областівід 04.02.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.