Справа № 738/386/21
№ провадження 3/738/172/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді Савченко О.А.

секретаря Лях Н.М.

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

pозглянувши матеpiали, які надійшли з Управління держпраці у Чернігівській області, про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «Менський комунальник»

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адмiнiстративнi пpавопоpушення,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2021 року інспектором праці Управління держпраці у Чернігівській області Малиш Ю.О. при проведенні контрольного заходу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Менський комунальник» було виявлено ряд порушень, допущених директором товариства ОСОБА_1 , а саме:

1. ОСОБА_2 машиніст екскаватора 4 розряду цеху водопостачання звільнений з 24.11.2020 (наказ від 24.11.2020 № 58-к) за ч. 8 ст. 36 КЗпП України, однак при звільненні та на момент проведення перевірки не нарахована та не виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки, чим порушені вимоги ч. 1 ст. 83 КЗпП України;

2. Відповідно до ст. 75 КЗпП України для деяких категорій працівників законодавством України може бути передбачена інша тривалість щорічної основної відпустки. Стаття 6 Закону України «Про відпустки» передбачає тривалість основної щорічної відпустки для інвалідів ІІІ групи 26 календарних днів. Інваліду ІІІ групи ОСОБА_3 згідно наказу від 09.02.2021 № 5-к надана щорічна основна відпустка тривалістю 24 календарні дні, замість щорічної основної відпустки тривалістю 26 к.д. та 4 календарні дні за особливий характер праці з 26.02.2021, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 75 КЗпП України;

3. Статтею 30 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. В товаристві з обмеженою відповідальністю не забезпечено достовірний облік виконуваної роботи та облік витрат на оплату праці. Працівникам, які працюють позмінно, у графіках змінності визначено час початку і закінчення зміни. Тому ті, хто працював у ніч із 24 на 25 жовтня 2020 року, у зв`язку з переведенням годинників на одну годину, фактично відпрацювали на одну годину більше (при переході на зимовий час 25.10.2020 о 04.00 стрілку годинників переведено на одну годину назад, зобов`язує це робити Постанова Кабінету Міністрів «Про порядок обчислення часу на території України» від 13.05.1996 № 509).

Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи, тому в табелі обліку використання робочого часу роботодавець має зазначити фактичну кількість відпрацьованих працівником годин.

Зокрема, за графіком зміна працівників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тривала з 20.00 24.10.2020 до 08.00 25.10.2020. З 20.00 год 24.10.2020 до 08.00 25.10.2020 працівники відпрацювали по 12 годин і до кінця зміни їм залишилося відпрацювати 6 годин. Однак, коли о 04.00 стрілку годинника перевели на одну годину назад, працівникам довелося працювати до кінця зміни 7 годин. Отже, замість 12 годин зміна працівників тривала 13 годин. Проте згідно наданого табеля обліку використання робочого часу за жовтень 2020 року працівникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 24.10.2020 по 25.10.2020 проставлено по 12 годин, замість фактично відпрацьованих 13 годин.

Працівникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за жовтень 2020 року не проведено оплату за фактично відпрацьовані години, за роботу у нічний час у підвищеному розмірі та за роботу в надурочний час. Зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично відпрацювали 168 годин. оплата проведена за 167 годин, що суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 30 ЗУ № 108 «Про оплату праці», ст. 94, ст. 106, ст. 108 КЗпП України.

Дії ОСОБА_1 інспектором праці кваліфіковано за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення погодився, підтвердив факт вчинення адміністративних правопорушень та пояснив суду, що на даний час всі порушення усунені.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до фабули ч. 1 статті 41 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, те, що він вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю та охорону праці, не надав суду доказів своєї невинуватості, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 41 КУпАП у вигляді мінімального розміру штрафу, яке на думку суду відповідає ступеню тяжкості даного правопорушення та запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 454 грн. 00 коп..

На підставі викладеного та кеpуючись ст.ст. 23, 40-1, 41 ч. 1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти адмiнiстративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень), який підлягає сплаті за реквізитами: ГУК у Чернігівській області/Чернігівська область/ 21081100, код отримувача (), р/р UA0025659, код класифікації доходів 21081100, призначення платежу: адміністративні штрафи.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) на користь держави за реквізитами: одержувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, р/р UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу зарахування судового збору на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного адміністративного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А.Савченко