Справа № 199/2620/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо працевлаштування відсутні,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні 04 вересня 2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За зазначене правопорушення на ОСОБА_2 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 10200 грн.

Протягом року після вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_2 повторно вчинив адміністративне правопорушення за наступних обставин:

22 березня 2021 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_2 в районі будинку № 45 по вул. Крюкова у м. Дніпрі,керував транспортним засобом «CHEVROLET MATIZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, млява мова, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2 , належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто у його відсутність.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

?протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_2 підписаний без зауважень;

?рапортом працівника патрульної поліції Новицької О.Є., яким підтверджений факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови останнього від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп`яніння;

?переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд виходить з того, що ОСОБА_2 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Стороною захисту не надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 має будь-які вади психічного чи розумового розвитку. Таким чином, ОСОБА_2 поза розумним сумнівом, діючи розсудливо, міг співставити свої дії в частині відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з їх наслідками у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого накладення адміністративного стягнення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він повторно протягом року, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд враховує, що за ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачене стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_2 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з того, що як вбачається з постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року,відповідно до довідки Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, згідно бази «НАІС» ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати таке стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При цьому, за п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, в розумінні ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 є «іншою особою», для якої передбачене покарання лише у виді штрафу з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За перелічених фактичних обставин, з урахуванням того, що раніше застосовані до ОСОБА_2 штрафи не виявилися дієвими та не змогли запобігти вчиненню останнім нового адміністративного правопорушення, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, застосування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 до доходу держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

14.04.2021