Справа № 3/714208/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М, розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця

АДРЕСА_1 ,

непрацюючого,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 березня 2021 року, ОСОБА_1 11 березня 2021 року, о 21 год. 00 хв., як особа котра протягом року була піддана адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, за місцем проживання с. Хряцька, Чернівецького району, Чернівецької області, вчинив сварку зі своєю сестрою ОСОБА_2 , під час якої виражався на її адресу нецензурною бранню та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психологічного характеру.

Правопорушник в судовому засіданні вину свою не визнав. Так як сварка між ним та сестрою відбулася через питання догляду за господарством, то винним себе за протоколом про адміністративне правопорушення не вважає.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши додані до протоколу письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КпАП України, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, в т.ч. чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства (ч.1 ст. 173-2 КпАП України), настає у разі вчинення насильства за ознакою статі, це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною частиною цієї статті, наступає за умови, що особу протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст. 173-2 КУпАП.

Отже, з метою застосування адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України визначальним є факт притягнення особи до адміністративної відповідальності протягом року за такі самі дії (за таке саме правопорушення) та відповідно, винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Для цього слід враховувати принцип презумпції невинуватості, закріплений у ратифікованих Верховною Радою України міжнародно-правових актах, зокрема у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини та у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Також у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення закріплене у ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду, а у справах про адміністративні правопорушення постановою суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з доданої до протоколу про адміністративне правопорушення постанови Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2021 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України та підданий адміністративному стягненню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що винесена відносно ОСОБА_1 постанова Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2021 року, то останній відповідно до положень ст. 62 Конституції України, до часу набрання постанови суду законної сили 22 березня 2021 року, вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в дану випадку уповноважених посадових осіб Національної поліції.

Разом із тим, орган поліції обставини притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП за постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2021 року до уваги не прийняв та склавши 22 березня 2021 року відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення кваліфікував його дії за ч.2 ст. 173-2 КпАП України, в якому окрім загальних формулювань не конкретизував в чому саме полягало насильство вчинене останнім по відношенню до своєї сестри і яка шкода заподіяна, хоча це прямо випливає з диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Тобто фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.

Суд також звертає увагу, що обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), звернув увагу на те, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 1 ст. 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Приймаючи до уваги, що постанова Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не набрала законної сили на час складання щодо нього адміністративного протоколу за ч.2 ст. 173-2 КпАП України, а будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП матеріали справи не мітять, то суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КпАП України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: