ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/231/21

3/609/124/2021

14 квітня 2021 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли із ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм ПП «Шумськ Хліб», проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області направлено в Шумський районний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 162525 від 23.02.2021 року, громадянин ОСОБА_1 23 лютого 2021 року о 21.50 год. на а/д Р-26 в с. Круголець керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Пройти тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проїхати в медичний заклад категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказавши, що автомобілем не керував, алкогольних напоїв не вживає, оскільки працює водієм, а також те, що в момент коли він знаходився в салоні свого автомобіля, який був припаркований поблизу АЗС «Авіас», що неподалік м. Шумськ до нього підійшли працівники поліції, які не представившись, здійснюючи на нього моральний тиск у вигляді залякування, а саме того, що доставлять транспортний засіб на арешт майданчик, а також складення адмістративної постанови за начебто порушення ПДР України вимагали пред`явити документи на автомобіль. Свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу він пред`явив, однак посвідчення водія забув в дома, про що повідомив працівників поліції, які після встановлення особи запропонували йому пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він відмовився посилаючись на розповсюдження коронавірусної хвороби. Про вказані обставини він повідомляв працівникам поліції, однак вони на його пояснення не звертали увагу, натомість шляхом тиску змусили його зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення, що перед тим, як сісти за кермом свого авто випив 300 грам пива. 30.03.2021 року та 14.04.2021 року ОСОБА_1 на адресу суду подав клопотання про закриття відносно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як він транспортним засобом не керував, а працівниками поліції не дотримано відомчих наказів, а також нормативно правових актів з метою штучних показників у своїй роботі, неналежно оформили адміністративні матеріали, які не відповідають чинному законодавству.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 162525 від 23.02.2021р., ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та за порушення вказаної вимоги передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Також відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вбачається, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2020 року о 21.50 год. працівниками поліції було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який знаходився в припаркованому на узбіччі дороги автомобілі марки «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_2 , та за наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест», на що він відмовився. В подальшому працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи працівниками ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 162525 від 23.02.2021 року, копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1702, чинне до 18.05.2021 року, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 264283 та копія рапорту про отримання та реєстрацію заяви.

Згідно п.13 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВС України 06.11.2015 року № 1376 (далі - Інструкція) до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17 міститься правова позиція, зокрема в пункті 47 Постанови, з якої вбачається, що Суд відхиляє доводи скаржника про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

З урахуванням викладеного, суд не може взяти до уваги визнання вини ОСОБА_1 під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, адже жодних інших доказів, які б могли бути визнані судом належними та допустимими на підтвердження керування ним транспортним засобом та вчинення адміністративного правопорушення, суду не надано.

Крім того у судове засідання з метою отримання додаткових пояснень викликались свідки ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в судові засідання останні не з`явилися та не повідомили про причину неявки, чим проігнорували вимогу суду, хоча про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином.

При цьому слід звернути увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що вказані свідки були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , були залучені працівниками поліції в якості свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також на те, що при матеріалах справи пояснення свідків відсутні.

Матеріали фіксування інкримінованого адміністративного правопорушення за допомогою технічних приладів та технічних засобів, що мають фунції фото- і кінозйомки, відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість у суду немає об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність пояснень останнього.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються, особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні під час розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не знайшов свого підтвердження факт керування транспортним засобом останнім, у зв`язку з чим у поліцейського не було підстав для проведення йому огляду на стан сп`яніння, тому суд не може погодитися з висновками інспектора поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою до відповідальності можуть бути притягнуті лише водії транспортних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 62Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Суддя: М. В. Харлан