Справа № 425/61/21
Провадження № 33/810/68/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши «23» квітня 2021 року у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Сєвєродонецьк, Луганської області апеляційну скаргу захисника Шмуйлової Інни Миколаївни, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 18 березня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 18 березня 2021 рокувизнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також з ОСОБА_1 стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

У постанові суду зазначено, що 22.12.2020 р. о 23 год. 09 хв., в м. Рубіжне по вул. Студентській, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в КНП «РЦМЛ» РМР, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 350 від 23.12.2020.

В апеляційній скарзі захисник Шмуйлова І.М. просить скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі в м. Рубіжне було проведено з порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки такий огляд здійснено без відповідного направлення виданого працівниками поліції. Крім того, як зазначає апелянт, огляд було здійснено черговим лікарем, який, на думку захисника, не пройшов відповідне навчання для удосконалення фахової спеціальності про порядок проведення огляду на виявлення осіб, які перебувають в стані сп`яніння та не зрозуміло, який технічний засіб було застосовано лікарем, оскільки дані в матеріалах справи з приводу цього, в тому числі і сертифікат, відсутні.

Водночас захисник стверджує, що один примірник висновку лікаря ОСОБА_1 вручено не було. При цьому у ОСОБА_1 не відбиралися для лабораторного дослідження біологічні зразки (крос, сеча, слина та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук) та не проводилося їх дослідження, що, на думку захисника, негативно вплинуло на об`єктивність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та виявлення наявності перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Також апелянт вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей, що ОСОБА_1 відсторонювали від керування транспортним засобом та вилучали у нього посвідчення водія. Однак вищевказані обставини були проігноровані та не враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Захисник вважає, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено на підставі лікарського висновку № 350 від 23.12.2020 року, який складений з порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», то відповідно до вимог п. 22 вказаної Інструкції цей висновок слід вважати недійсним, його не може бути покладено в основу звинувачення за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а тому протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та практику ЄСПЛ, наголошує, що судовий розгляд у даній справі має відповідати загальним засадам кримінального провадження, оскільки санкція інкримінованої статті передбачає штраф, розмір якого значно перевищує як прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні, так і мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 Кримінального кодексу України, а також передбачає безальтернативне позбавлення права керування транспортним засобом у разі визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також захисник в апеляційній скарзі вказує на те, що нею до головного лікаря Рубіжанської центральної міської лікарні було зроблено запит про надання доказів для долучення їх до матеріалів справи, у зв`язку з чим стороною захисту заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи. Даний запит був отриманий лікарнею 11 березня 2021 року, але станом на 26 березня 2021 року відповіді на нього так і не надходило. Тому сторона захисту вважає, що не отримані докази мають вагоме значення для остаточного рішення у справі, та без отриманої відповіді, докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, оцінювати з точки їх допустимості оцінювати неможливо. Однак зазначені обставини суд першої інстанції також не врахував при винесенні оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене захисник переконаний, що оскільки на підставі достатніх, належних та допустимих доказів у їх сукупності, поза розумним сумнівом не встановлено, що 22.12.2020 року о 23 годині 09 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то усі сумніви щодо доведеності його вини мають тлумачитися на його користь, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

У своїх доповненнях до апеляційної скарги від 20.04.2021 року захисник просить закрити провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду захисник Шмуйлова І.М. подала заяву про апеляційний розгляд справи без її участі.

У свою чергу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду через свого захисника, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Отже наведені обставини у відповідності до приписів ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджають розгляду справи за відсутності сторони захисту.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне затримання серії АА № 207625 від 23.12.2020 р.; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 350 від 23.12.2020 КНП «РЦМЛ» РМР Луганської області; довідку КНП «РЦМЛ» РМР Луганської області від 23.12.2020; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Донських Д. від. 03.12.2020, а також на диски з файлами відеофіксації з нагрудних камер відеореєстраторів патрульних поліцейських.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №206209 від 23.12.2020, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вбачається, що 22.12.2020 року о 23 годині 09 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в КНП «РЦМЛ» РМР, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 350 від 23.12.2020. У протоколі зазначено, що від підпису, надання пояснень та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився, документи в нього не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався (а.с.3).

Згідно протоколу про адміністративне затримання серії АА № 207625 від 23.12.2020 року ОСОБА_1 було доставлено до Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області 22.12.2020 р. о 23 год. 17 хв. у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та для розгляду справи. В графі скарги та зауваження до посадових осіб органів поліції ОСОБА_1 зазначив: «Зауваження до працівників поліції в тому, що вони застосували неправомірну силу, ображали, не дали ознайомитися з розглядом справи за ч.1 ст. 130 КУпАП та не надали вагомих доказів» (а.с.4).

Згідно висновку № 350 від 23.12.2020 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5), черговим лікарем КНП РЦМЛ РМР ОСОБА_2 було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до довідки КНП РЦМЛ РМР від 22.12.2020 року лікарем ОСОБА_3 за результатом обстеження у ОСОБА_1 були виявлені поверхневі множинні садна лівого колінного суглобу, пошкодження зв`язок лівого гомілкового суглобу, множинні забої м`яких тканей обличчя та за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 3000» встановлено алкогольне сп`яніння на рівні 1,43 ‰ (а.с.6).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Романішвілі З.Д. у ОСОБА_1 , в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, який відмовився підписувати вказаний акт у присутності двох свідків. За допомогою Alcotest Drager ARLM 0251 огляд не проводився (а.с.7).

Як вбачається з рапорту інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Донських Д. (а.с.8), 23.12.2020 р. під час патрулювання в складі екіпажу Цейлон 103 ним разом з лейтенантом поліції ОСОБА_6 та рядовим поліції ОСОБА_7 в м. Рубіжне по вул. Студентській, 15, було помічено транспортний засіб TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого зупинив ТЗ безпосередньо на зупинці громадського транспорту, а також не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п.п. 15.9 та.9.2 ПДР України.

Працівником патрульної поліції було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу та озвучено законну вимогу пред`явити документи зазначені в п.2.4 а ПДР України, однак водій ТЗ неодноразово відмовлявся та для встановлення особи пред`явив річ схожу на паспорт громадянина України, але на дав змоги з ним ознайомитися в повному обсязі. З посвідки було встановлено, що це громадянин ОСОБА_1 . Потім раптово з автомобілю вийшли водій та двоє пасажирів, які почали поводити себе агресивно, вибігали на проїзну частину, порушували громадський порядок, штовхали поліцейських, намагались нанести удари та піти з місця події. Через зазначену поведінку до останніх для відбиття нападу на поліцейського, вчиненого групою осіб та для особистої безпеки і припинення правопорушення було застосовано фізичну силу, спеціальні прийоми боротьби та засіб споряджений речовиною дратівливої дії «Кобра», а також до водія були застосовані кайданки та повідомлено йому про адміністративне затримання.

Також у ОСОБА_1 було проведено поверхневу перевірку та його доставлено до КНП РЦМЛ ВЕНМД де проведено огляд на тілесні ушкодження та огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку лікаря № 350 водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також у нього були виявлені садна на обличчі, які він отримав коли перебував на землі, чинив опір та ковзав по асфальту головою з власної ініціативи та крутився.

О 23 годині 35 хвилив поліцейським було сповіщено центр БВПД № 3049 про затримання ОСОБА_1 , виклик було прийнято ОСОБА_8 . Від оповіщення близьких осіб затриманий відмовився.

Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 неодноразово погрожував поліцейському та його родині фізичною розправою. За даним фактом працівником патрульної поліції було сповіщено лінію 102 та чергову частину УПП в Луганській області та передано СОГ.

Після цього затриманого було доставлено до Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області та знято кайданки о 01 годині 10 хвилин. У приміщенні відділу поліції затриманого чекала ОСОБА_9 , яка надала доручення від центру БВПД, але документ який би підтверджував її повноваження не пред`явила та відмовлялася від спілкування. До відділу поліції затриманому якоюсь невідомою особою було викликано швидку медичну допомогу, який в свою чергу від надання медичної допомоги відмовився.

Затриманого було звільнено о 02 годині 10 хвилин після складання усіх адміністративних матеріалів.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.12.2020 серії ДП 18 №812429 на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень за ч.1 ст.126, ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. в дохід держави (а.с.9). Відомостей щодо оскарження стороною захисту вказаної постанови матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, які містяться у двадцяти дев`яти файлах на чотирьох DVD дисках, долучених до матеріалів справи (а.с.13,14) та зміст яких наведено у постанові місцевого суду. Зокрема відеозаписами зафіксовано, що 23.12.2021 року о 23 годині 09 хвилин патрульні поліцейські помітили ТЗ - автомобіль марки TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився на зупинці громадського транспорту, неподалік від поставленого ТЗ патрульної поліції. Причиною зупинки стало не ввімкнення вказаним ТЗ світлового покажчика повороту відповідного напрямку та зупинка в місці де зупиняється громадський транспорт. Працівником патрульної поліції було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки ТЗ та озвучено законну вимогу пред`явити документи. Однак водій неодноразово відмовлявся їх надавати, а згодом для встановлення особи пред`явив паспорт громадянина України, але не надав змоги патрульним з ним ознайомитися в повному обсязі.

Також зафіксовано, що в салоні ТЗ перебували двоє пасажирів, які через деякий час разом з ОСОБА_1 вийшли з автомобіля та почали поводити себе агресивно, намагалися відійти від ТЗ, на зауваження поліцейських та їх вимоги залишатися на місці не реагували, вибігали на проїзну частину, порушували громадський порядок, штовхали поліцейських та намагались нанести їм удари, внаслідок чого працівниками патрульної поліції було застосовано до водія та одного з пасажирів, оскільки другий пасажир залишив місце події, фізичну силу, спеціальні прийоми боротьби та спеціальний сльозогінний газ, а також до водія ОСОБА_1 були застосовані кайданки та повідомлено йому про адміністративне затримання.

Під час подальшого спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів.

У подальшому зафіксовано обставини процедури проведення медичного огляду водія ОСОБА_1 в КНП «РЦМЛ» ВЕНМД на наявність тілесних ушкоджень та на стан алкогольного сп`яніння, які були проведені з його згоди. При проведенні огляду на тілесні ушкодження лікарем ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 має поверхневі множинні садна лівого колінного суглобу, пошкодження зв`язок лівого гомілкового суглобу та множинні забої м`яких тканей обличчя. Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вказав, що в 2012 році мав струс мозку, а також те, що ввечері приблизно о сьомій годині він вживав алкогольні напої у вигляді двох бокалів домашнього вина, з причини смерті своєї матері. За допомогою газоаналізатора «Drager» у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння на рівні 1,43 ‰ та 1,33 ‰. Під час проходження огляду на запитання лікаря щодо підписання документів, ОСОБА_1 , зазначив, що не зможе поставити підписи, оскільки на нього одягнуті кайданки. На підставі вказаних результатів лікарем ОСОБА_2 було складено висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. При проведенні вказаних оглядів ОСОБА_1 поводив себе агресивно в бік патрульної поліції, висловлювався нецензурною лайкою, ображав та погрожував фізичною розправою щодо їх родин.

Після завершення медичного огляду та отримання його результатів поліцейським, ОСОБА_1 було доставлено до Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області та знято кайданки о 01 годині 10 хвилин. У приміщенні відділу поліції затриманого вже чекала адвокат Шмуйлова І.М., яка надала доручення від центру БВПД для захисту прав ОСОБА_1 , але на вимогу патрульного поліцейського надати документ, який би підтверджував її повноваження, вона відмовилася. Спочатку у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, із змістом якого ОСОБА_1 було ознайомлено та йому неодноразово було запропоновано поставити підпис та викласти можливі зауваження щодо нього, однак ОСОБА_1 своєю поведінкою разом з адвокатом Шмуйловою І.М. заперечував проти цього. Після чого було складено протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 , йому були роз`яснені процесуальні права, передбачені Конституцією України, після чого ОСОБА_1 ознайомлено із змістом складеного протоколу, та який у відповідній графі протоколу вказав свої зауваження до дій посадових осіб органів поліції, після чого підписав протокол.

Також зафіксовано, що копію довідки огляду на стан тілесних ушкоджень та копію висновку щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні Рубіжанського ВП ГУНП Луганської області було надано адвокату Шмуйловій І.М.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

За приписами частини 2,3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 6,7 розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Всупереч твердження сторони захисту про те, що працівниками патрульної поліції, у порушення Інструкції, не оформлювалося направлення до медичного закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, витребувана апеляційним судом з КНП РЦМЛ РМР копія відповідного направлення свідчить про те, що 22 грудня 2020 року о 23.45 год. патрульним поліцейським Заїкою А.Д. було складено направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

У свою чергу надана апеляційному суду копія акту медичного огляду №350 від 23.12.2020 свідчить про проведену процедуру медичного огляду водія ОСОБА_1 та встановлення його перебування у стані алкогольного сп`яніння 1,43%-1,33% за допомогою Драгера Alkotest 3000 № AREN-0143 з повіркою 24.01.2020, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про використання неповіреного технічного засобу під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 .

При цьому відсутність в акті медичного огляду та на відтвореному судом відеозапису з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції відомостей про бажання ОСОБА_1 здати свої біологічні зразки для лабораторного дослідження спростовує викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про необ`єктивність проведення медичного огляду ОСОБА_1 та неправильність встановлення його стану алкогольного сп`яніння.

Щодо відсутності компетенції лікаря ОСОБА_2 на проведення медичного огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, слід зазначити, що стороною захисту ані під час розгляду справи у суді першої інстанції. ані під час апеляційного розгляду не було надано беззаперечних доказів на доведення цього факту.

Отже, слід визнати, що працівниками патрульної поліції та лікарем КНП РЦМЛ РМР Романенко Т.Д. було дотримано усіх приписів Інструкції щодо направлення та процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Пунктом 22 Інструкції, що кореспондується з приписами ч.5,6 ст.266 КУпАП, встановлюється, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, на переконання апеляційного суду, лише недотримання визначеної пунктами 1-21 Інструкції процедури проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, тягнуть за собою передбачені п.22 цієї Інструкції наслідки.

Натомість, під час апеляційного розгляду стороною захисту не доведено та апеляційним судом не встановлено будь-яких порушень визначеної Розділом III Інструкції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Тому підстав для визнання недопустимим доказом медичного висновку №350 від 23.12.2020 щодо стану сп`яніння водія ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

З огляду на викладене слід визнати безпідставними доводи апелянта про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених рішенням суду.

Також суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей з приводу відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортного засобу та вилучення у нього посвідчення водія, з огляду на таке.

З наданих суду та перевірених відеофайлів на DVD дисках вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції було здійснено його адміністративне затримання, а тому у працівників патрульної поліції не виникало потреби відсторонювати ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.

У той же час слід визнати безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП ( в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення місцевого суду), якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), то стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 206209 (а.с.3) адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП було вчинено ОСОБА_1 - 22.12.2020 року, а оскаржувана постанова судді Рубіжанського міського суду Луганської області була винесена 18 березня 2021 року, тобто у визначений ч.2 ст.38 КУпАП тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення.

Таким чином відсутні передбачені п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підстави для закриття провадження у даній справі.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи захисника про необхідність застосування аналогії права, зокрема, норм кримінального законодавства України щодо видів покарання, з огляду на таке.

Санкція частини першої статті 130 КУпАП ( в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, законодавцем за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановлене безальтернативне адміністративне стягнення для водіїв у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

За загальними правилами, визначеними частиною першою статті 33 цього Кодексу, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Цих вимог закону у повному обсязі дотримано суддею місцевого суду під час розгляду справи та вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Стаття 24 КУпАП встановлює види адміністративних стягнень, до яких зокрема належать штраф та позбавленням спеціального права.

Приписи статті 25 КУпАП визначають, що оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення; позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю - тільки як додаткове; інші адміністративні стягнення, зазначені в частині першій статті 24 цього Кодексу, можуть застосовуватися тільки як основні.

За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Згідно ч.1 ст.27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч.ч.2,3 ст.30 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, системний аналіз діючих положень КУпАП свідчить про відсутність норми, яка б надавала суду можливість не застосовувати до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язкове додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому посилання сторони захисту на можливість застосування норм Кримінального кодексу України (далі- КК), зокрема ч.2 ст.53 КК, для вирішення питання про пом`якшення ОСОБА_1 міри покарання є безпідставним, оскільки ОСОБА_10 встановлює загальні положення призначення покарання за вчинення особою кримінальних, а не адміністративних правопорушень, а тому застосування аналогії закону у даному випадку є неприпустимим.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Шмуйлової І.М. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 18 березня 2021 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шмуйлової Інни Миколаївни - залишити без задоволення, а постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 18 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО