Справа № 354/589/21
Провадження № 3/354/566/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу адміністратором в готелі-ресторані Шале «Бланк» в с. Поляниця, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2021 до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ІФ №10 від 16.01.2021, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 після доопрацювання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2021 справа передана на розгляд судді Остап`юк М.В.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ІФ №10 від 16.01.2021, ОСОБА_1 16.01.2021 приблизно о 13 год 36 хв приймала відвідувачів в ресторані «Шале Бланк» в с. Поляниця, чим порушила правила щодо карантину людей, передбачені пп.1 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання, призначене о 14 год 30 хв 14.04.2021 ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату та час судового засідання згідно вимог закону, в тому числі розміщенням судової повістки на сайті судової влади України, не з`явилася. На час розгляду справи причини неявки суду не повідомила, своїм правом на подачу суду письмових пояснень, заперечень не скористалася. Крім того, дата судового засідання відображалась на веб-сайті Яремчанського міського суду Івано-Франківської області у рубриці: «Список справ, призначених до розгляду».

Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини, принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, у зв`язку із відсутністю підтверджуючих доказів про поважність неявки до суду, а також зважаючи на обмеженість строків розгляду справ про адміністративні правопорушення та враховуючи положення ст. 268 КУпАП, які не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 , на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у своїй сукупності, приходжу до такого висновку.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 (далі - Постанова), з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин продовжено дію карантину.

Відповідно на території України на період дії карантину запроваджувалися обмежувальні протиепідемічні заходи.

Зокрема, згідно з підпунктом 1 пункту 3 Постанови в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України заборонялося приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, замовлень на винос та закладів громадського харчування в аеропортах.

Аналіз положення законодавства свідчить проте, що за порушення підпункту 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236, тобто за приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо) у період дії карантинних обмежень відповідальність може нести виключно суб`єкт господарювання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання, зокрема, є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про те, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Відомості про те, що остання є суб`єктом господарювання також не долучені до матеріалів адміністративної справи.

Крім того, відповідно до чинного законодавства юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Згідно з нормами Податкового кодексу України (п. 4 ст. 291) фізична особа - підприємець на 2-й групі спрощеної системи оподаткування може мати не більше 10 найманих працівників, на 3-й групі, як і фізична-особа - підприємець на загальній системі оподаткування обмежень щодо кількості найманих працівників не мають.

Норми законодавства про працю поширюються і на підприємця. Первинною обліковою документацією є: наказ про прийом на роботу, про звільнення, про надання відпустки, табель обліку робочого часу і розрахунку заробітної плати (п. 1.6 Інструкцій за статистикою кількості працівників, затвердженою наказом Держкомстату від 28.09.2005 № 286).

За приписами ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник може бути допущений до роботи лише після оформлення наказу про прийняття на роботу. Наказ оформлюється на основі поданої працівником заяви і працівник обов`язково має бути з ним ознайомлений.

Чинний КУпАП не містить визначення терміну "посадова особа", у зв`язку з чим для обґрунтованого правозастосування слід керуватися положеннями інших нормативно-правових актів, зокрема Законом України "Про державну службу", КК України (примітка до ст. 364). За аналізу згаданих норм можна зробити висновок, що особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Що ж стосується громадянина - суб`єкта підприємницької діяльності, то він може бути визнаний службовою особою (посадовою особою) лише тоді, коли у нього реально виникає можливість виконання вказаних вище обов`язків. А це можливо у випадку, коли такий громадянин на умовах трудового договору наймає працівників для сприяння йому у здійсненні підприємницької діяльності. За таких обставин він набуває організаційно-розпорядчих повноважень стосовно найманих працівників (право ставити перед ними певні завдання, визначати розмір заробітної плати, розпорядок робочого дня, застосовувати дисциплінарні стягнення тощо (див.: лист Міністерства юстиції України від 03.11.2006 № 22-48-548).

У розрізі наведених приписів законодавства суддя констатує, що фактичних даних на підтвердження того, що ОСОБА_1 є адміністратором у готелі-ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого у с. Поляниця, Поляницької ОТГ, та особою, відповідальною у закладі громадського харчування, за дотримання правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами до протоколу від 16.01.2021 не приєднано.

До протоколу не додано документів на будь-якого господарюючого суб`єкта, який проводив господарську діяльність з надання послуг громадського харчування у вказаному у протоколі закладі. При цьому відсутні і документи, які б дозволити встановити відповідальну особу, на яку покладено обов`язки з дотримання вимог карантинних обмежень щодо роботи закладу громадського харчування, за недотримання яких і було складено протокол від 16.01.2021.

У ході судового розгляду не видалось за можливо встановити, чи є ОСОБА_1 найманим працівником (офіційно працевлаштованим), або суб`єктом господарювання (посадовою особою), та, відповідно зобов`язана виконувати вказані у протоколі дії, а тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, оцінивши та співставивши докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи, докази, які підтверджують те, що остання є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та має нести відповідальність саме в межах санкції ч. 1 цієї статті відсутні.

Згідно з п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що долучені до адміністративного матеріалу документи не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Остап`юк