П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1129/20

16 квітня 2021 року м.Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещук Р.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, українця, громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (чинної на час вчинення з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 року №720-IX), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

06.07.2020 року близько 13 год. 15 хв. в м.Надвірна, майдан Шевченка, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Nissan Patrol», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», в присутності двох свідків. Згідно результату тесту від 06.07.2020 року, ступінь сп`яніння ОСОБА_1 станом на 13 год. 40 хв. становив 2,71 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була призначена до розгляду на 20.08.2020 року о 09 год. 20 хв., про що належним чином повідомлено ОСОБА_1 .

У вказане судове засідання останній не прибув, натомість подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності проводити у його відсутність за участі його захисника, адвоката Капака В.М., з яким 19.08.2020 року він уклав договір про надання правової допомоги.

Разом з тим, 20.08.2020 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності подав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи та надати йому можливість ознайомитись із її матеріалами, оскільки договір про надання правової допомоги він уклав тільки 19.08.2020 року.

Враховуючи наведене, розгляд даних матеріалів було відкладено на 22.09.2020 року на 09 год. 30 хв., про що належним чином повідомлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Однак, вказане судове засідання не відбулось оскільки згідно наказу №02-05/48 від 17.08.2020 року головуючий у справі суддя Грещук Р.П. перебував у щорічній основній відпустці тривалістю 42 календарні дні, з 31.08.2020 року по 11.10.2020 року, яку наказом №02-05/65 від 07.10.2020 року було продовжено по 12.10.2020 року включно.

У зв`язку із зазначеною обставиною, розгляд даних матеріалів було відкладено на 05.01.2021 року на 13 год. 15 хв., проте у вказане судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не прибув. Таким чином, розгляд даних матеріалів було відкладено.

01.02.2021 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Капак В.М. подав до суду клопотання, в якому зазначає, що відповідно до ст.247 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

На його думку, вказана норма закону є прямою процесуальною перешкодою для будь-якого провадження у справах, де закінчився строк давності. Ця норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо обов`язкового встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, підтвердження чи спростування вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Стверджує, що у даному випадку поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, як вказує захисник у своєму клопотанні, наявність або відсутність вини встановлюється лише під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності, а тому вина особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст.247 п.7 КУпАП.

Таким чином, захисник зазначає, що враховуючи, що у цій справі на час її розгляду судом першої інстанції закінчився строк давності, встановлений ст.38 КУпАП, в межах якого можливе судове провадження, то справа підлягає закриттю на підставі ст.247 п.7 КУпАП за строком давності без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_2 .

Таке закриття справи не є правовою перешкодою для зацікавлених сторін у вирішенні питання про відшкодування шкоди, яке при її неврегулюванні між сторонами, може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Просить провадження у справі №348/1129/20 закрити на підставі ст.247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, суддя констатує наступне:

За приписами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Практика Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зокрема, згідно п.41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справ, та якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до наступного висновку.

Що стосується клопотання захисника про закриття провадження по справі без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (чинної на час вчинення з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 року №720-IX), у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак, суддя звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст.283 КУпАП, щодо змісту постанови, є обов`язковим і для цього виду постанов.

Виходячи із наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст.129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст.130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що дане правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст.17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Аналіз положень ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суддя звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суддя приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що вказує на необхідність встановлення вини.

Крім того, норм щодо відсутності у судді повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та непідтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі, а саме за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Таким чином, в задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про закриття провадження по справі без встановлення факту наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, у своєму клопотанні захисник вказує, що «… справа підлягає закриттю на підставі ст.247 п.7 КУпАП за строком давності без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_2 .

Однак, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності являється ОСОБА_1 .

Що стосується винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (чинної на час вчинення з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 року №720-IX), суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушенння доведена даними результату тесту із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», тест №5141 від 06.07.2020 року (а.с.1); протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №231271 від 06.07.2020 року (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння склав - 2,71 ‰ (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Надвірнянська ЦРЛ» (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.07.2020 року (а.с.5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06.07.2020 року (а.с.6, 7); рапортом поліцейського СРПП №1 Надвірнянського ВП на ім`я т.в.о.начальника Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.9).

Встановлені суддею обставини та докази не спростовані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Суддя констатує, що до 01.07.2020 року, редакція ч.1 ст.130 КУпАП передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що тягнуло за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року ст.130 КУпАП було викладено в новій редакції, виключено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний вище Закон №2617-VIII від 22.11.2018 року набрав чинності 01.07.2020 року.

В подальшому, зміни, внесені до ст.130 КУпАП згідно Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, виключено із врахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-IX від 17.06.2020 року, який набрав чинності 03.07.2020 року.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів Міністерства юстиції України (https://www.reestrnpa.gov.ua/REESTR/RNAweb.nsf/alldocact2/kd0005$2020_08_13?OpenDocument&link4&g-recaptcha-response=03AGdBq26M6uhn-DmHLI59PddzU5Oc79jgo2yrz0YZ1kIMCi7_I8qM--1XHmrGlaxsjo-1GcTuzl88Ez0Prv44jlfNvE0wMameqvaJ-PhT_SGprhiVYQ5jxr2T8_Z80q3Nw5COjbUZ_6vVovXtzjnRdettd-ls6CCpz2WQs_AtJN_X9hZfUZXjVhhVQb5enmXzTifTxQEXbm6XVKH_O4MtLTZSm7I94gZig_tR1Rq36sg5xZkViRJwte3CDQKFDta0Nli4a69zpfCbEG3M2ggoYBkxhnWS-j-wFy1e7a54rfNrzDnFZVwtBAp8lTamK5A8rAVlFtq9g4AlVRccHMStad_ikAHl_XdlNBEbLsyw11UX9_6o9KeTCO7LK2aa09DDSC_JYJYHikuS), чинною на час вчинення правопорушення (06.07.2020 року), з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 року №720-IX, була наступна редакція ч.1 ст.130 КУпАП: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (чинної на час вчинення з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 року №720-IX).

Разом з тим, згідно вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

У відповідності до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи наведене, те, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено 06.07.2020 року і на час розгляду вказаної справи закінчився визначений ч.2 ст.38 КУпАП (чинної на час вчинення правопорушення) строк притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.401 КУпАП - не сплачується.

Керуючись ч.2 ст.38 (чинною на час вчинення правопорушення), ст.401, ст.130 (чинною на час вчинення правопорушення з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 року №720-IX), ст.221, п.7 ч.1 ст.247, ст.283, ст.284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (чинної на час вчинення з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 року №720-IX).

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (чинної на час вчинення з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 року №720-IX) закрити на підставі ч.2 ст.38 КУпАП (чинної на час вчинення правопорушення), у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.