Справа № 629/1780/21
Номер провадження 3/629/398/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Лозова, Харківської області, розлученої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, офіційно непрацевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Лозівським РВ ГУДМС України в Харківській області 23 жовтня 2012 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ст.173 КУпАП,

права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, роз`яснені,

в с т а н о в и в:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №604889 від 31 березня 2021 року, з якого вбачається, що 30 березня 2021 року о 21:05 годині ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинила сварку з ОСОБА_2 на кухні загального користування, в ході якої висловлювалася нецезурною лайкою в бік останньої, чим вчинила правопорушення, передбачене за ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбачене за ст.173 КУпАП, не визнала.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, працівники поліції при оформленні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення не долучили до протоколу про адміністративне правопорушення жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у протоколі.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, вчинила дрібне хуліганство, яке за диспозицією ст.173 КУпАП є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суд зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, з огляду на наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №604889 від 31 березня 2021 року вбачається, що 30 березня 2021 року о 21:05 годині ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинила сварку з ОСОБА_2 на кухні загального користування, в ході якої висловлювалася нецезурною лайкою в бік останньої, чим вчинила дрібне хуліганство.

Тобто, зі змісту обставин правопорушення, зазначених в протоколі, посадова особа, яка склала цей протокол, вбачає ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство.

Однак з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30 березня 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 просить притягти до адміністративної відповідальності сусіда ОСОБА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який 30.03.2021 року вчинив з нею сварку, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою в її бік та бік її сина, погрожував ножем.

Зазначене також підтверджується письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 .

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що 30.03.2021 року вона спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та подругою на спільній кухні будинку АДРЕСА_3 розпивали спиртні напої. Раптом на кухню прийшла ОСОБА_6 , яка почала ображати її чоловіка нецензурною лайкою, після чого між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 покликала свого сина ОСОБА_8 , який наніс декілька ударів ОСОБА_3 , але фізичного болю йому завдано не було та тілесних ушкоджень не спричинено.

Аналізуючи надані матеріали, судом не встановлено жодних ознак вчинення ОСОБА_1 в зазначений день, час, місці дрібного хуліганства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 247, 254, 256, 280, 283-289 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Суддя Н.А. Смірнова