Справа № 136/613/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, непрацюючого, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.175, 176, 177, 183, 184 КУпАП,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2021 о 08:15 год., по вул. В. Липківського в м. Липовець, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 , перебувала без документів, що посвідчують особу. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2 п. 2 постанови КМУ Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 за №1236 від 09.12.2020, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала при вищевказаних фактичних обставинах, які нею не оспорюються. Суду пояснила, що проживає в с. Чернявка, а в м. Липовець приїхала до знайомої, документи, які посвідчують особу не має, знала про карантинні обмеження.

Суд, вислухавши поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 44-3 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановлених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п.п.2 п.2 Постанови КМ України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020, в редакції, яка діяла станом на 14.4.2021 з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення, її поясненнями та матеріалами, що додані до протоколу, які в силу ст. 251 КУпАП, є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово притягується до адміністративної відповідальності, належних висновків не робить, що свідчить її свідоме спрямування на вчинення адміністративних правопорушень та є обтяжуючою обставиною при накладенні стягнення.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та з урахуванням особи порушника, характеру вчиненого правопорушення, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано її діяння.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 23-24, 27, 33, ч44-3 ч.1, 251-252, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун