ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/190/21 Справа № 710/1260/20 Головуючий по 1 інстанції Сивокінь С.С.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №710/1260/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Шполянського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Барановського О.В. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 28.09.2020 о 11 годині 00 хвилин по вул. Покровська, в смт Новотроїцьке, Волноваського району, Донецької області керував транспортним засобом «ВАЗ-21093», р.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від продуття алкотестера «Draеger» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 - Барановський О.В. подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом належним чином не повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи, розглянуто справу за його відсутності, чим порушено право на захист останнього. Вказує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер, та судом не допитано свідків у справі. Зазначає, що автомобіль «ВАЗ-21093», р.н. НОМЕР_2 , був придбаний на спільні кошти військовослужбовців для особистих цілей без перереєстрації, та працівники поліції хотіли його вилучити для проведення експертизи, при цьому запропонували альтернативу -складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на що останній погодився, а тому вважає, що діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Барановського О.В. в режимі відеоконференції з Волноваським районним судом Донецької області, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та з 29.05.2020 приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, з стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській обл., а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 050174 від 28.09.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 28.09.2020 о 11 годині 00 хвилин по вул. Покровська в смт Новотроїцьке Волноваського району Донецької області керував транспортним засобом «ВАЗ-21093», р.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від продуття алкотестера «Draеger» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України ( а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких вони були свідками того, як ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Draеger» та в медичному закладі. Також свідки вказували, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21093» та вживав слабоалкогольний напій «ШЕЙК» (а.с. 6,7).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно зазначив, що керував автомобілем «ВАЗ-21093», та напередодні вживав слабоалкогольний напій «ШЕЙК», від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Draеger» та в медичному закладі відмовляється в присутності двох свідків.

Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є необґрунтованими.

Версія апелянта про те, що ОСОБА_1 погодився на складання адміністративних матеріалів відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП з тією метою, щоб працівники поліції не вилучали автомобіль, нічим не підтверджена, та не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

КУпАП та «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не містять обов`язкової вимоги, щодо наявності в матеріалах справи відеозапису, а тому доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.

Вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки він безпосередньо приймав участь під час апеляційного розгляду справи разом з своїм захисником ОСОБА_4 , апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанову місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Барановського О.В. без задоволення. При цьому з мотивувальної та резолютивної частинипостанови Шполянського районного суду Черкаської області від 12.11.2020 слід виключити посилання суду на стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 420,40 грн., оскільки останній є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення .

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Барановському О.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Барановського О.В. залишити без задоволення.

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови Шполянського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року посилання суду на стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 420.40 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка