Справа № 199/2316/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі прокурора Паська Д.Д., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріли, що надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області Глуховері В.А. № 58о/с від 26 лютого 2018 року ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 березня 2018 року звільнено за власним бажанням з посади слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка відноситься до посад службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, внаслідок чого, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону України «Про запобігання корупції»

Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2, ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

ОСОБА_1 після припинення в 2018 році діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, подав декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2018 рік, несвоєчасно, а саме 04 червня 2019 року, без поважних причин, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно в 2018 році був звільнений з посади слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а 04 червня 2019 року подав декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2018 рік. Пропуск строку подання декларації обґрунтував тим, що в день закінчення строку подання декларації він був у родичів, де травмувався і через больовий шок просто забув про подання декларації. Одразу після отримання повідомлення про необхідність подачі декларації він її подав. Умислу не подавати декларацію у нього не було.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, внаслідок винних дій останнього, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності, та встановленими на їх підставі фактичними обставинами.

Так, 26 лютого 2018 року відповідно до наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області В.А. Глуховері № 58 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади слідчого за власним бажанням, що підтверджується копією відповідного наказу, присяги працівника Національної поліції та послужного списку.

З вимогами Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 ознайомлений під підпис 10 червня 2013 року, на підтвердження чого до матеріалів справи додано копію відповідної пам`ятки.

Згідно примітки ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» особа яка займає посаду слідчого відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Тому, згідно з абз. 15 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції`встановлено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2, ч. 1 ст. З Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно пп. 3 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10 червня 2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089, декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2018 рік 04 червня 2019 року об 11 годині 40 хвилин.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , останній навіть не намагався в період 01 січня 2019 року по 01 квітня 2019 року вчиняти дії по заповненню декларації після звільнення за 2018 рік.

Листами № 47-01/49374/20, 47-01/56769/20, 47-05/58502/20, 47-01/10434/21, 47-01/12124/21 ОСОБА_1 було неодноразово запрошено до Національного агентства з питань запобігання корупції для надання пояснень та складення протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією. Листи також було направлено на особисту електронну скриньку ОСОБА_1 , а також інформацію про виклик було розміщено на офіційному сайті Національного агентства, що підтверджується копіями відповідних листів та публікацій.

Попри це ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до Національного агентства з питан запобігання корупції та не направив жодних пояснень з приводу несвоєчасної подачі декларації за 2018 рік.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2018 рік не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_1 не оспорює сам факт несвоєчасного подання ним декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), однак оспорює наявність своєї вини через відсутність умислу.

Надаючи оцінку таким доводам сторони захисту, суд виходить з того, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується умисною формою вини, тобто може бути вчинений тільки з прямим чи не прямим умислом. Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисними за умови усвідомлення особою протиправного характеру своєї дії чи бездіяльності. Таке усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій, в даному випадку, держави, була ознайомлена з пам`яткою про недопущення працівниками ОВС порушень антикорупційного законодавства, пройшла спеціальну перевірку, подала відповідну декларацію та подавала щорічні декларації, була попереджена і виконала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій, прийняла і підписала присягу тощо. Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 був ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і щодо вимог подання декларації після звільнення. Наведене узгоджується і з тим, що Закон України «Про запобігання корупції» є вільним у доступі, є його положення в цій частині є чіткими, однозначними та зрозумілими. Сукупність наведених обставин доводить, що несвоєчасно подавши декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 діяв з непрямим умислом, оскільки усвідомлював (не міг не усвідомлювати) протиправний характер своїх діянь, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо допускав настання цих наслідків.

З огляду на викладене, відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь йолго вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, період, на який останнім було прострочено подання відповідної декларації. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

13.04.2021