Справа 688/1140/21
№ 3/688/499/21
Постанова

Іменем України

16 квітня 2021 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Серединці Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, одруженого, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.09.2006 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

27 березня 2021 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, вказавши, що висловлювався на адресу своєї дружини нецензурною лайкою, шарпав її за одяг, проте фізичної сили по відношенню до неї не застосовував.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім його пояснень та визнання ним вини, також підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 692770 від 12.04.2021 року, яким зафіксовано факт домашнього насильства; даними заяви та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 30.03.2021 року, з яких слідує, що ОСОБА_1 27 березня 2021 року о 16 год. 30 хв. ображав останню нецензурною лайкою, шарпав за одяг, забрав паспорт.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Під психологічним насильством у сім`ї згідно із ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 3 вказаного Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

Свобода від насильства це одне із основних прав людини.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_1 вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, та кваліфікую його дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових порушень - у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілою до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.В. Козачук