Провадження № 33/4820/293/21
Справа № 686/1831/21 Головуючий в 1-й інстанції Мазурок О. В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Білецького В.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника Білецького В.І. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 11.01.2021 року о 03 год. 47 хв., в м. Хмельницький по вул. Свободи, 1а, керував транспортним «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest 6820 ARNJ 0310 в присутності двох свідків, результат 0,6 проміле, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, апелянти просять постанову суду першої інстанції скасувати та закрити адміністративну справу щодо ОСОБА_1 по факту вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд не дотримався передбаченої законом процесуальної форми, не провів повне, всебічне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи, не встановивши істини в справі прийняв незаконне рішення, грубо порушивши вимоги ст. 268 КУпАП, позбавивши права на збирання і представлення доказів, як вимагає ст.ст. 248, 251 КУпАП, не роз`яснено прав та обов`язків.

Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а наявні в матеріалах справи докази, на які послався суд, є неналежними та недопустимими. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 254, 256 КУпАП, відеозапис не є доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки є відформатований.

ОСОБА_1 вину не визнає, алкогольні напої не вживав, був у масці, яка була оброблена виробником реагентом дезінфекційними засобами і від цього алкотест показав 0,6 проміле. Також, апелянти зазначають, що прилад за допомогою якого було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння не відповідає пред`явленим до нього вимогам та не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Також, апелянти просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення захисника та ОСОБА_1 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Клопотання захисника Білецького В.І. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд не розглядає, оскільки такий строк не пропущений.

Твердження апелянтів, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглянув справу з істотними порушеннями закону, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

В апеляційній скарзі апелянти вказують про відсутність в справі доказів в підтвердження доказів його вини у вчиненому, нез`ясування судом обставин, передбачених ст. 280 КУпАП.

Однак з такими твердженнями апелянтів апеляційний суд погодитись не може з наступних підстав. Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 11 січня 2021 року був складений поліцейським взводу №2 роти №4 БУПП в Хмельницькій області ДПП сержантом поліції Загородна К.Ю., того ж дня, о 03 год. 47 хв. в м. Хмельницькому по вул.Свободи, 1 а, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 ARNJ 0310 в присутності двох свідків, результат 0,6 проміле, тест № 1931, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1). Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та заперечень, від надання письмових пояснень відмовився, а тому твердження апелянтів, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог законодавства, що є підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд відхиляє.

В складеному на місці зупинки акті огляду за участю ОСОБА_1 , свідків, поліцейським чітко вказано, що огляд проводився в зв`язку з наявністю запаху алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Вказані обставини давали право поліцейському проводити такий огляд, з результатами якого погодився ОСОБА_1 , засвідчивши ці обставини своїм підписом як у акті огляду, так і у протоколі. Доводи апелянтів про неповне з`ясування судом таких обставин, не приймаються до уваги, зважаючи на факт встановлення перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції не було необхідності у виклику та допиту свідків, присутніх під час огляду, з приводу обставин огляду, зафіксованих на відео, не встановлено таких підстав і в апеляційному суді.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Згідно долученого запису фіксування правопорушення працівниками поліції видно, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 йому було повідомлено про причину його зупинки (порушення правил дорожнього руху), роз`яснювались права та процедура проходження огляду, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки. Працівники поліції надали запакований мундштук, який він сам розпакував та після продуття приладу озвучили результат його огляду в присутності двох свідків. ОСОБА_1 не оспорював результату проведеного огляду (що також підтверджується підписаними ним без застережень вищевказаними матеріалами справи) та після проведеного огляду на місці зупинки відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Апеляційний суд зауважує, що як видно з відеозапису, ОСОБА_1 під час розмови з працівником поліції вказав, що він випив незначну кількість пива, а тому доводи апелянтів, що ОСОБА_1 був у масці, яка була оброблена виробником реагентом дезінфекційними засобами і від цього алкотест показав 0,6 проміле, не можуть бути враховані.

Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом немає, оскільки він отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Твердження апелянтів про те, що працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 його права, на увагу не заслуговують. ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення. Також, дані обставини про роз`яснення таких прав зафіксовані на відеозапису.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про неможливість врахування результатів проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціального технічного засобу «Drager alcotest 6810», позаяк такий засіб не був дозволений до використання МОЗ та Держспоживстандартом на день проходження огляду, та такі доводи не можуть бути враховані з наступних підстав.

Вищевказаною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015, визначено процедуру проведення огляду, в тому числі на стан алкогольного сп`яніння. П. 3 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

П.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов"язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 1 вересня 2014 року був виданий сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу (серії В № 007604), який засвідчував, що ідентифіковані належним чином газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT, код УКТ ЗЕД , які серійно виробляються фірмою Drager Safeti AG &Co. KGaA, Німеччина,відповідали затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, а також вимогам технічної документації виробника, що давало право виробнику чи його представникам право на ввезення такого засобу вимірювальної техніки на митну територію України.

Огляд ОСОБА_1 проводився з використанням газоаналізатору Alkotest 6810, який пройшов відповідну повірку, про що свідчить відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, видане 24.06.2020 року, та чинне до 24.06.2021 року (а.с. 47), та встановлено, що вказаний засіб відповідав вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013, що свідчить про його придатність до використання.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності його вини (протокол про адміністративне правопорушення, результати огляду з використанням приладу «Drager Alcotest 6810», відеозапис з нагрудної відеокамери працівників поліції) докази недопустимими доказами, про що вказують апелянти в своїй скарзі, апеляційним судом не встановлено.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтами в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Білецького В.І. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний