Номер провадження 3/754/2036/21
Справа №754/4626/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвоката Александрова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 08.03.2021 року о 03 годині 50 хвилин керував автомобілем Шевролет д/н НОМЕР_1 по вул.. Міропільській, 8 у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, нечітка мова), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він рухався 08.03.2021 року на автомобілі Шевролет по вул.. Міропільській у м. Києві, був зупинений працівниками поліції, які після зупинки виявили підозру, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він пояснив, що не вживав алкогольні напої і його стан нормальний. Тоді йому було запропоновано проїхати на огляд до лікаря, на що він погодився. Коли він разом з поліцейськими приїхав до медичної установи, йому в кабінеті лікаря запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Але він відмовився від цього, оскільки не довіряв цьому приладу, при цьому вимагав здати аналіз сечі, у чому йому було відмовлено. Після цього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що підстав для складання протоколу та притягнення його до відповідальності не було, а тому просить провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення правопорушника, оглянувши відеодиск, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.. 130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп"яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, диспозицією ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп"яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

З письмових матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Як зазначено у рапорті інспектора поліції, долученому до протоколу, ОСОБА_2 був доставлений до лікаря для огляду на стан сп`яніння, але у кабінеті лікаря відмовився від такого огляду.

Даний факт також підтверджується і відеодиском, що долучений до протоколу, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду у лікаря також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Таким чином, винність ОСОБА_2 у скоєному правопорушенні повністю підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, рапортом, відеодиском із зафіксованою на ньому подією.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, досліджені судом докази, пояснення правопорушника, який не заперечував той факт, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, суддя вважає, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 про те, що він не довіряв приладу Драгер, а тому вимагав здати аналіз сечі, то дані твердження не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому судом до уваги не приймаються.

Що стосується стягнення, що повинно бути накладено на правопорушника, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи судом не було встановлено обставин, що пом"якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, але при цьому судом враховується при призначенні покарання наслідки, до яких могли призвести дії порушника, а тому суд приходить до висновку про призначення правопорушнику покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік та штрафу у розмірі 10200, 00 грн.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 284, 290, 291 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік та штрафу у розмірі 10200, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська