Справа № 567/329/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізична особа підприємець, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

До Острозького районного суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №487582 від 14.03.202 р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП при наступних обставинах 12.03.2021 р. о 00 год. 46 хв. в м.Острог по вул.Д.Яворницького, 24 виявлено порушення правил карантину відносно завідувачки оздоровчого комплексу-кафе «Обуховські» ОСОБА_1 . Протокол складено за порушення підпукту 12 пункту 3 постанови КМУ №104 від 17.02.2021р. зі змінами до постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020р.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила обставини, викладені у складеному відносно неї протоколі, свою вину не визнала. Пояснила, що вона зареєстрована як фізична особа - підприємець та здійснює господарську діяльність в оздоровчому комплексі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в АДРЕСА_3 . У день та час, вказаний у протоколі вона перебувала по місцю свого проживання та не порушувала правил карантину. Водночас зазначила про те, що у денний час 12.03.2021р. їй стало відомо про конфлікт, який виник опівночі 12.03.2021р. на території оздоровчого комплексу між невідомими їй особами, деталі якого їй не відомі.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП має бланкетний (відсилочний) характер, тобто дана норма не містить чітких правил поведінки, а для розкриття їх змісту відсилає до інших законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, якими передбачено конкретні правила щодо карантину людей.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення підпункту 12 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 17.02.2021 р., якими було внесено зміни до іншої постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р.

Згідно положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020 р. (з наступними змінами) на усій території України з 19 грудня 2020 р. по 30 квітня 2021 р. було установлено карантин, та продовжено на усій території України дію карантину, встановленого постановами КМУ від 11.03.2020 р. № 211, від 20.05.2020 р. № 392 та від 09.12.2020р. № 1236, від 17.02.2021 р. № 104.

Та відповідно до підпункту 12 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. (в редакції, яка діяла станом на дату складання протоколу 14.03.2021р. з урахуванням змін, внесених постановою КМУ № 104 від 17.02.2021р.), порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких :

- не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра;

- не забезпечено працівників засобами індивідувального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням;

- обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо);

- не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідувального захисту в окремі контейнери (урни).

Таким чином, підпунктом 12 пункту 3 вищевказаної постанови КМУ передбачено перелік заборонених для суб`єктів господарювання діянь/бездіяльності, за порушення яких настає встановлена законом відповідальність.

Судом встановлено, що у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення відсутня вказівка на суть вчиненого нею порушення правил щодо карантину людей, встановлених підпунктом 12 пункту 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020р. (в редакції, яка діяла станом на дату складання протоколу) і такі відомості щодо суті порушення відсутні у долучених до протоколу документах.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу. Та відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП протоколи мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Разом з тим, як встановлено судом, працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, вказаних вище вимог закону в повній мірі виконано не було, не наведено достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення в частині порушення правил щодо карантину людей, разом з тим в протоколі не зазначено суті порушення, яке на думку працівника поліції, допустила ОСОБА_1 у день та час, вказаний у такому протоколі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В матеріалах справи на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, міститься лише протокол про адміністративне правопорушення, та в ході судового розгляду не було здобуто достатніх та переконливих доказів на підтвердження допущеного ОСОБА_1 порушення передбаченого підпунктом 12 пункту 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2021р.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 карантинних правил в матеріалах справи відсутні.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.1 ст.247, 251, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 22.04.2021 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.