Справа № 465/7379/20 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/811/213/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Ковальчин Миколи Яковича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ковальчин Миколи Яковича на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 21 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 08.11.2020 року о 09 год 10 хв. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 121 керував транспортним засобом "AUDI 80" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; блідість шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Ковальчин М.Я. подав апеляційну скаргу, в якій, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова від 21 січня 2021 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що такого виду порушення ПДР, а саме п.2.5 ПДР України ОСОБА_1 не вчиняв, бо 08 листопада 2021 року о 09 год 10 хв у м.Львові по вул. В.Великого, 121, автомобілем у стані наркотичного сп`яніння не керував, від проходження медичного огляду відмовився, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Копія протоколу по вчинення адміністративне правопорушення незрозуміла через нечіткість заповнення, свідків відмови не має і в наданій копії протоколу підписи свідків відсутні і їх прізвища невідомі.

Вказує, що ОСОБА_1 07.11.2020 звертався із письмовою заявою про відкладення справи через зайнятість адвоката і скерування справи для розгляду в Турківський районний суд Львівської області за місцем його реєстрації та проживання.

Апелянт просить повторно дослідити суд докази досліджені Франківським районним судом м. Львова та допитати свідків працівників поліції про обставини складання протоколу серії ДПРР №419351 із переглядом записів із нагрудних камер, та понятих, які не допитувались судом першої інстанції.

Вказує, що повістку про час та дату розгляду справи в суді ОСОБА_1 одержав після завершення розгляду справи, телефоном про дату розгляду його ніхто не повідомляв, а інтернет повідомлень про виклик до суду він не міг прочитати через відсутність опцій інтернету на своєму телефоні та за місцем проживання.

Зазначає, що розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1 суд першої інстанції грубо порушив його право на захист і внаслідок грубого порушення норм процесуального та матеріального права прийняв незаконне рішення.

Апелянт зазначає, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 передав йому 31.01.2021.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Ковальчин М.Я. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав свої апеляційні вимоги та зазначив, що в присутності свідків йому було запропоновано поїхати на вул. Кульпарківську на освідування, від чого він відмовився оскільки не знав наслідків даної відмови та зазначив, що стаж водіння у нього лише 1,5 року.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 419351 від 08.11.2020 року, відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції; письмовими поясненнями свідків, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи, яким суд дав належну оцінку.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2020 року серії ДПР18 № 419351 (а.с.1), ОСОБА_1 08.11.2020 року о 09 год 10 хв. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 121 керував транспортним засобом "AUDI 80" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які нереагують на світло; блідість шкірного покриву обличчя; поведінка, що невідповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався без жодних зауважень та заперечень у відповідних графах протоколу. Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 419351 від 08.11.2020, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що «спішив додому і порушив правила дорожнього руху».

Викладені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3,4), які ствердили, що 08 листопада 2020 року близько 09 год. 30 хв. такі були запрошені працівниками поліції в якості свідків, однак водій ОСОБА_1 у присутності вказаних свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння доводиться зазначеними вище доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів. Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення від 08.11.2020 року ДПР18 № 419351 (а.с.1) відповідає зазначеним вище вимогам, у ньому містяться усі необхідні відомості, відтак покликання апелянта про невідповідність протоколу вимогам закону не заслуговують на увагу.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про порушення його процесуальних прав в частині розгляду справи суддею у його відсутності, то такі суд апеляційної інстанції не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки порушені його права відновлені шляхом перегляду справи в апеляційному порядку та забезпечення участі останнього в судовому засіданні апеляційного суду, дачі ним пояснень та клопотань.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дослідив наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та прийняв мотивоване законне рішення.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя районного суду в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Ковальчину Миколі Яковичу строк апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова від 21 січня 2021 року.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 21 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ковальчин Миколи Яковича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк