Провадження № 33/810/53/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 16 квітня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 05 грудня 2020 року о 01 годині 09 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Б. Ліщини, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21081, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку у медичному закладі. Висновок лікаря № 818 від 05 грудня 2020 року.

В апеляційній скарзі, яка подана 18 березня 2021 року, правопорушник просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що, не був присутнім на судовому засіданні через те, що мешкає на значній відстані від м. Сєвєродонецька і не мав можливості прибути. Належним чином завірену копію оскаржуваної постанови отримав поштою лише 13 березня 2021 року.

Не погоджується з висновками суду, оскільки вважає, що висновки про його винуватість є поспішними, помилковими та такими, що не ґрунтуються на доказах його провини та висновки про доведеність його винуватості не відповідають фактичним обставинам справи, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Стверджує, що суд не взяв до уваги докази, які могла істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші та висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності. Приводить приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Порядок) стосовно визначення ознак алкогольного сп`яніння у водіїв. Стверджує, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, ознаки такого сп`яніння не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, тому вимоги щодо проведення огляду на перебування в стані алкогольного сп`яніння були безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що Інструкція та Порядок визначають, що єдиною підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або в разі незгоди з його результатами. Зазначає, що йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних приладів, тому висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, та є недійсними. Водночас акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого свідчить, що особа відмовилася від огляду є неналежним доказом, оскільки не вказані анкетні дані особи, яка відмовилась від вказаного огляду. Окрім того, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не долучена копія направлення його на огляд в заклад охорони здоров`я, що є порушенням вимог Інструкції. Оспорює висновок щодо результатів медичного огляду від 05.12.2020 року за № 818, в якому містяться суперечності щодо часу проведення даного огляду, через що цей висновок є недопустимим доказом. При цьому зміст цього висновку не відповідає додатку до Інструкції. Приводить доводи про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Аlcotest 6510», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а отже результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ його вини.

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Проте клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Заслухавши ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисника Горбатенко О.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею дотримано було.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді першої інстанції є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на такі докази.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 310400 від 05 грудня 2020 року, ОСОБА_1 в цей день о 01 годині 09 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Б. Ліщини, 41, керував транспортним засобом ВАЗ 21081, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі. Висновок лікаря № 818 від 05 грудня 2020 року

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому правомірно в протоколі не вказані ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 було притягнуто за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, були перелічення поліцейським перед пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються іншими доказами.

Показаннями ОСОБА_2 , котрий працює інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Луганській області ДПП, який пояснив про обставини складання ним відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з висновком медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 8183 від 05 грудня 2020 року, який проведено 05 грудня 2020 року у КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» лікарем ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 перебував в алкогольному сп`янінні.

Також суд на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався на направлення на огляд ОСОБА_1 , а також копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 818 від 05 грудня 2020 року.

Відповідно до вищевказаного акту, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою газоаналізатору «Drager Аlcotest 6510»двічі з інтервалом у 20 хвилин з результатом 0,96 ‰, кожного разу.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 266 КУпАП, Інструкція та Порядок передбачають можливість пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також в найближчому закладі охорони здоров`я лікарем, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

В супереч доводам апелянта, у даному випадку поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, або в найближчому закладі охорони здоров`я лікарем, що підтверджується дослідженими у суді першої інстанції відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) патрульних поліцейських.

Водій ОСОБА_1 , погодився на другий варіант проходження огляду, отже слід вважати, що той відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому законодавство про адміністративне правопорушення не регламентує, яким чином повинно бути зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським, тому апеляційний суд в цій частині не вбачає підстав для визнання огляду, який проведено у закладі охорони здоров`я лікарем, недійсним.

Суддя на підтверджені вини ОСОБА_1 не посилався на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого свідчить, що особа відмовилася від такого огляду, тому посилання на неналежність цього доказу, є безпідставними.

Зміст бланку висновку щодо результатів медичного огляду від 05.12.2020 року за № 818, в повній мірі відповідає додатку 4 Інструкції, зазначення, що це є додатком 2 Інструкції не впливає на висновок лікаря про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас апеляційний суд не вбачає суперечностей щодо часу проведення даного огляду, котрий зазначений у висновку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 8183 від 05 грудня 2020 року (2.00 година) та в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 818 від 05 грудня 2020 року (1.30-1.50 годин).

Слід визнати, що складання вказаного висновку о 2.00 годині передувало проведення огляду, котрий проведено в проміжок часу 1.30-1.50 годин, про що зазначено у відповідному акті, тому відповідні доводи апеляційної скарги є необґрунтованим.

Доводи апелянта про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Аlcotest 6510», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, є тотожними, котрі висловлені в суді першої інстанції та були належним чином перевірені суддею.

Суддя в постанові, що оскаржується, з цього приводу зазначив, що газоаналізатори «Drager Аlcotest 6510», які були завезені і реалізовані на території України і введені в експлуатацію протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення з 10 липня 2007 року по 11 травня 2010 року використовувати можливо, за умови дотримання вимог щодо перевірки (калібрування), яка була проведена та встановлений термін використання вищевказаного приладу до 21 вересня 2021 року.

Згідно з вказаним актом лікар здійснив певні дослідження, окрім використання газоаналізатору «Drager Аlcotest 6510», для встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. У цій справі лікарем ОСОБА_4 проведено огляд ОСОБА_1 та встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до зазначеного акту медичного огляду у ОСОБА_1 була збуджена поведінка, змазаність мови, ністагм при погляді вбік більше 10 секунд, в позе Ромберга не стійкий, хода нерівна, тремтіння пальців рук, виявлений запах алкоголю з порожнини рота.

За таких обставин лікарем стан алкогольного сп`яніння встановлений не лише на результатах використання газоаналізатору «Drager Аlcotest 6510», тому відповідні доводи апеляційної скарги, що цей прилад не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, не є безумовною підставою для визнання проведеного огляду лікарем закладу охорони здоров`я недійсним.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 лютого 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук