Справа №588/1748/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/127/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 03 жовтня 2020 року об 11 год. 23 хв. у м. Тростянець по вул. Благовіщенська ОСОБА_1 керував автомобілем КІА д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності). Від проходження медогляду, а саме здачі біосередовища на встановлення факту сп`яніння в КНП «Тростянецька міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не погоджується з прийнятою постановою судді та просить її скасувати, а провадження в справі закрити.

За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова судді місцевого суду є незаконною, оскільки така ґрунтується на висновках що не відповідають фактичним обставинам справи та ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що він не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки проїхав з працівники поліції до медичного закладу, протягом тривалого часу намагався здати необхідне біологічне середовище, однак фізично не зміг цього зробити.

Вважає, протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього незаконним, оскільки відсутня відмітка про до долучення до нього пояснень свідків, а також порушено працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки не було запропоновано йому проти огляд на місці зупинки транспортного засобу. В лікарні йому було запропоновано здати лише зразки сечі, а після того як в силу фізіологічних обставин він не зміг їх здати, інші зразки біологічного середовища не намагалися взяти не пропонували їх надати.

Окрім того, в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 08.01.2021.

Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , який було призначено на 22.04.2021 року було проведено без участі як самого апелянта ОСОБА_1 , так і без участі його захисника Сипленка О.В., , які є належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги. Апеляційний суд, клопотання захисника Сипленка О.В., яке надійшло електронною поштою про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв?язку із захворюванням ОСОБА_1 не задовільнив з огляду на таке.

Так, як слідує з матеріалі справи до Сумського апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 разом з матеріалами справи надійшла 27.01.2021 року (а.с. 42). Апеляційний розгляд скарги ОСОБА_1 призначався в суді апеляційної інстанції 4 рази: 15.02.2021 року (а.с. 44), 09.03.2021 (а.с. 48), 29.03.2021 (а.с. 53), 22.04.2021 (а.с. 57). Між тим, всі судові засідання, крім останнього, було відкладено на інші дати з різних на те причин: неможливість прибути захисника в засідання через погодні умови (а.с. 47), прохання захисника ознайомитись з матеріалами справи (а.с. 50), хвороба захисника (а.с. 54), хвороба ОСОБА_1 (а.с. 64), при цьому на підтвердження обґрунтування клопотання про відкладення у звзязку з хворобою ні ОСОБА_1 ні його захисник жодних доказів не надали.

Також апеляційний суд звертає увагу, що всі причини у зв`язку з якими справу необхідно було відкласти (погодні умови, ознайомлення з матеріалами справи, хвороба захисника, хвороба ОСОБА_1 ), з`являлись напередодні дати призначеного апеляційного розгляду.

Також апеляційний суд звертає увагу і на процесуальну поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду в суді першої інстанції, де також на розгляд справи він жодного разу не з`явився та направляв неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд цілком погоджується із судом першої інстанції, який за такої поведінки особи, що притягується до адміністративної відповідальності застосував позицію рішення по справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989), згідно якого сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Крім того, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вказані обставини, зокрема обізнаність особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду його скарги, зважаючи на те, що останній в період з 15.02.2021 року по 22.04.2021 рік до апеляційного суду так і не з`явився і не надав доказів існування обставин, що об`єктивно перешкоджають йому взяти участь в судовому розгляді, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 розглянути без його участі та без участі його захисника, оскільки явка зазначених осіб до суду не визнана обов`язковою.

Тому перевіривши матеріали справи, доводи клопотання та поданої апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року була винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копію цієї постанови він отримав 08.01.2021 (а.с.30), а з апеляційною скаргою до суду ОСОБА_1 звернувся 14.01.2021 (34-41).

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові суду, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №213357 від 03.10.2020, який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає (а.с.3); висновком висновком КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 101 від 03 жовтня 2020 р., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від здачі сечі, тому не було проведено лабораторне дослідження на наявність наркотичних речовин, а відповідно не був зроблений остаточний висновок (а.с.4), а також іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції чи медичних працівників було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства останніми (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) апелянтом суду не надано.

Доводи апелянта про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, проходження освідування на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціальних технічних засобів є неможливим, так як огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідності до вимог Інструкції проводиться лише в закладі охорони здоров`я.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги з приводу не відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам інструкції 1395, через відсутність в протоколі письмових пояснень свідків, то слід сказати, що в розділі ІІ Наказу від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено, що у протоколі, за наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами, однак вказана вимога стосується ситуації складання протоколу про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення правопорушення, однак в даній справі ситуація була відмінна.

Посилання апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак не зміг його здати у зв`язку з фізіологічним небажанням не знайшли свого підтвердження.

Так, відповідно до вказаної вище Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також може використовуватись і кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші біологічні зразки.

Тобто, тільки в силу певних обставин, коли водій без свідомості чи перебуває в важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу), предметом дослідження можуть бути інші біологічні середовища, в тому числі і кров.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 101 від 03 жовтня 2020 р., ОСОБА_1 відмовився від здачі сечі.

Відповідно, твердження апелянта про те, що він фізично не зміг дати свою сечу на аналіз, а здати інші види його середовища в лікарні йому не пропонували, є способом захисту з метою ухилення відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Враховуючи викладене, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 , відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року.

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.