Справа № 755/4843/21
Провадження №: 3/755/3225/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працевлаштованої двірником ЖЕКу, яка має на утриманні сина 2020 року народження, перебуває у декретній відпустці, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

21.02.2021 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , належним чином не виконувала покладені на неї батьківські обов`язки щодо виховання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у зловживанні алкогольними напоями та неналежному слідкуванні за харчуванням сина. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, готувала дитині їжу. Трохи недоварила пшеничну кашу, тому сину стало погано.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Згідно частини 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною другою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення

Так, безумовною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, є факт притягнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП протягом року до моменту вчинення нового правопорушення за цією ж статтею.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

В судовому засіданні було досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №352176 від 06.03.2021 року; рапорт старшого інспектора СЮП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції Хоменка Ю. та рапорт оперативного чергового Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 22.02.2021, відповідно до яких за адресою: АДРЕСА_1 , матір нагодувала дитину неякісними продуктами, в результаті чого дитину доставлено до лікарні з діагнозом: безпипсія, кишкова коліка, за клопотанням бабусі дитини матір направлено до лікарні у зв`язку із надмірним вживанням алкоголю; письмові пояснення ОСОБА_3 від 22.02.2021, відповідно до яких її донька - ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями. 22 лютого її донька нагодувала свою 11-місячного сина пшеничною кашею, від чого у дитини виник біль, дитину доставлено до лікарні. Просила направити СЮП для профілактичної роботи зі ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 06.03.2021.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя враховує, що ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із яких, будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання (щодо питання застосування зазначених положень див. у т.ч. рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших).

Відповідно, з урахуванням наведених критеріїв, порушення, які висуваються особі, у цій справі, розцінюються, як кримінальні, а тому підлягають розгляду з урахуванням процедури, визначеної національним законодавством для кримінальних правопорушень, а постановою від 15 лютого 2018 року в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів та те, що у постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду визначив, що підставою для визнання доказів недопустимими є не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення, органу (посадової особи), яка її виносить повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП)

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення, дослідженого в судовому засіданні, ОСОБА_1 01.02.2021 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак судді не надано доказів на підтвердження викладеного. Таким чином, неможливо констатувати факт повторності правопорушення.

При цьому, досліджені в судовому засіданні матеріали містять докази вчинення ОСОБА_1 дій, що охоплюються диспозицією статті 184 КУпАП, а тому її дії підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 184 на ч. 1 ст. 184 даного Кодексу.

Також судом вже зауважувалося, що порушення, які висуваються особі у цій справі, розцінюються як кримінальні, а тому підлягають розгляду з урахуванням процедури, визначеної національним законодавством для кримінальних правопорушень. В той же час, ст. 337 КПК декларує, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, що і має місце в цій ситуації (зміна правової кваліфікації правопорушення з урахуванням того, що це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження).

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає, що на ОСОБА_1 належить накласти адміністративне стягнення у виді штрафу згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: М.Г. Сазонова