ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Сторчака С.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сторчака С.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вознесеського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.08.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Ставки, Веселинівського району, Миколаївської області, працює в кафе «Кармен», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

в с т а н о в и в:

Згідно постанови суду, 13.02.2021 року співробітником Вознесенського РУП Біличенко В.Л. було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 052874 від 13.02.2021 року, в якому зазначено, що: «13.02.2021 року ОСОБА_1 , яка є адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - караоке, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 в період з 23:00 год. по 23:30 год. 13.02.2021 року не вжила заходів п.п.12 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року». Дії ОСОБА_1 працівником поліції було кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постановою судді Вознесеського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Сторчак С.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2021 року, та постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи і відібрані працівником поліції Біличенко В.М. відрізняються від тих пояснень, які вона дала працівником поліції і зафіксовані відеозаписом.

Вказує, що ОСОБА_1 не виконувала функцій керівника та адміністратора закладу та не говорила про це в судовому засіданні, тобто суд в постанові не вірно зазначив її пояснення. Тому по суті, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що кафе продовжувало працювати після 23 год.00 хв.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення в графі місце роботи, посада» зазначено, що ОСОБА_1 працює саме продавцем кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », таким чином, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що ОСОБА_1 виконувала функції адміністратора (керівника) закладу. За своїми кваліфікаційними характеристиками та за умовами трудового договору, ОСОБА_1 не могла виконувати функції адміністратора та не виконувала їх, до її посадових прав і обов`язків не входять функції вжиття заходів щодо припинення роботи кафе.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що адміністратор кафе ОСОБА_1 не вжила заходів щодо припинення роботі, а є лише посилання на п.п. 12 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року. В чому саме полягає правопорушення в протоколі не зазначено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Згідно п.2 п.п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено, що: «п.2 - на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: п.п.12 - робота після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 р. до 1-ї години 1 січня 2021 р.».

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.2 п.п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. №1236 та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 052874 від 13.02.2021 року, 13.02.2021 року ОСОБА_1 , яка є адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - караоке, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 в період з 23:00 год. по 23:30 год. 13.02.2021 року не вжила заходів п.п.12 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року. Дії ОСОБА_1 працівником поліції було кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП (а.с.1).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , вона дійсно працює в кафе «Кармен -караоке» на посаді адміністратора та до 23 год. 30 хв., а саме до приїзду працівників поліції у приміщенні закладу знаходились відвідувачі.

В протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях ОСОБА_1 власноруч поставила підпис та не зазначила жодних заперечень.

Також вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні апеляційним судом відеозапису, який було надано працівниками поліції до протоколу, з якого чітко чути, як працівник поліції каже, що на минулій неділі вони вже приїжджали до кафе, та ОСОБА_1 було попереджено про те, що кафе має бути зачинено вчасно до 23-00 години, але знов така ситуація повторюється. На що ОСОБА_1 каже, що вона чекає доки відвідувачі розрахуються та покинуть заклад. Крім того, з відеозапису вбачається, що в кафе знаходиться велика кількість відвідувачів, вони сидять за столиками, барною стійкою та відпочивають, вживаючи напої.

Крім того, згідно рапорту на ім`я начальника Вознесенського РУП, 14.02.21 року о 00:49 надійшло повідомлення від начальника ДОП про те, що в м. Вознесенську по вул. Танасчишина, 14-Б після 23 години працює кафе «Кармен» та адміністратор кафе ОСОБА_1 не вжила заходів щодо припинення роботи.

Також судом апеляційної інстанції були досліджені і копії трудової книжки та форми трудового договору ОСОБА_1 , що мають деякі відмінності, а саме: в трудовій книжці зазначено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу, як продавець товарів, а у формі трудового договору в графі №2 зазначено, що працівник зобов`язаний виконувати таку роботу, як бармен - офіціант та продавець продовольчих товарів, що дописано нижче іншим чорнилом та каліграфічно має відмінність почерку. Даний факт викликає сумнів щодо достовірності займаної посади ОСОБА_1 та того, що саме входить в її обов`язки.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що вона виконувала функції адміністратора (керівника) закладу, оскільки за своїми кваліфікаційними характеристиками та за умовами трудового договору, вона не могла виконувати функції адміністратора та не виконувала їх, до її посадових прав і обов`язків не входять функції вжиття заходів щодо припинення роботи кафе - не заслуговує на увагу та спростовується дослідженими в суді матеріалами справи, оскільки вона повинна була припинити свою роботу, не обслуговувати клієнтів, та попросити покинути заклад, але цього не зробила.

На думку апеляційного суду, суддя місцевого суду проаналізувавши вищевказані вище докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшла вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки, остання в період з 23:00 год. по 23:30 год. 13.02.2021 року не вжила заходів п.п.12 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 ,- визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення на адміністративне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Істотних порушень суддею норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, на які вказує апелянт, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Суддя суду першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

За наведеного, підстав для скасування постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сторчака С.О. в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Міняйло М.П.