Справа № 428/2608/21
Провадження №3/428/882/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Луганській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані та РНОКПП не надано, посвідчення водія НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2021 року о 16-00 годині в м. Сєвєродонецьку поблизу буд. 13 по шосе Будівельників, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки OPEL INSIGNA, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки RENAULT KАNGOO, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Після зіткнення транспортний засіб автомобіль марки RENAULT KАNGOO, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу, де відбулось зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки DACIA LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив, що 21 березня 2021 року він керував автомобілем OPEL INSIGNA, державний номерний знак НОМЕР_2 у м.Сєвєродонецьку по шосе Будівельників, 13. Він рухався у крайній лівій полосі проїжджої частини дороги. Попереду у крайній правій полосі рухався автомобіль марки RENAULT KАNGOO, який різко змінив траєкторію руху і поїхав вліво, після чого різко зупинився, перегородивши йому дорогу. Він почав вивертати вправо, щоб уникнути зіткнення, але цього не вдалось зробити. Не вважає себе винним, оскільки водій RENAULT KАNGOO його підрізав. Експертизу він не проводив, чимось підтвердити свої слова та позицію, не зміг.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП за ст. 124 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення складають уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 173441 відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП складений поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_5 . Дана особа за своєю посадою та функціональними обов`язками повноважна складати протоколи про адміністративні правопорушення, а тому суд приходить до висновку про складення протоколу уповноваженою на те посадовою особою Національної поліції.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 306123, в протоколі не зазначені свідки чи потерпілі. При цьому до протоколу не додані пояснення будь-яких свідків.

В бланку протоколу одним речення зазначено: ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи відбудеться у суді м. Сєвєродонецька. Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи особистий підпис ОСОБА_1 .

Бланк протоколу відповідає вимогам п. 5 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

У зазначеному протоколі ОСОБА_1 будь-яких зауважень не зазначив. У письмових поясненнях зазначив, що він рухався по крайній правій смузі, а попереду нього рухався автомобіль посередині проїжджої частини (і в по правій полосі, і по лівій) і перед мийкою самообслуговування вказаний автомобіль різко загальмував та зупинився. Він намагався уникнути зіткнення, але оскільки між ними була невелика відстань, уникнути зіткнення не вдалось. ОСОБА_1 ані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ані під час судового розгляду не повідомляв про будь-яких осіб, які були свідками правопорушення, не зазначав їх прізвища, імена, по батькові, не заявляв клопотання про їх виклик до суду.

Відповідно до розділу VIII. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, схема місця ДТП підписується учасниками ДТП та поліцейським.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, яка знаходиться в матеріалах справи, дану схему підписали ОСОБА_1 , інші учасники ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інспектор взводу 2 роти 6 УПП в Луганській області ОСОБА_6 .

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки OPEL INSIGNA, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки RENAULT KАNGOO, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Після зіткнення транспортний засіб автомобіль марки RENAULT KАNGOO, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу, де відбулось зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки DACIA LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль марки OPEL INSIGNA, державний номерний знак НОМЕР_2 отримав наступні зовнішні пошкодження деформація: капота, бампера, лівого переднього колеса, лівої передньої фари, лівого переднього крила; автомобіль марки RENAULT KАNGOO, державний номерний знак НОМЕР_3 отримав пошкодження деформація: капота, бампера, лівого переднього колеса, лівої передньої фари, лівого переднього крила, лівого дзеркала; автомобіль марки DACIA LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_4 отримав пошкодження деформація: заднього правого колеса, заднього правого крила, кришки багажника, деформація передньої частини транспортного засобу.

Зазначене підтверджується матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП, не суперечать письмовим поясненням учасників події і ставити їх під сумнів у суду не має ніяких підстав.

Заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стосовно того, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався та різко загальмував, спростовується матеріалами справи та письмовими поясненнями, доданими у судовому засіданні. В свою чергу на спростування даного факту ОСОБА_1 будь-яких доказів не надано, тому у суду виникають сумніви щодо правдивості його показань.

З огляду на вищевказане позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд розцінює як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності і ставиться до неї критично.

В діях ОСОБА_1 суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан: ОСОБА_1 не працює, не є особою з інвалідністю.

Обставин, що згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу в дохід держави, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р., ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р., ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, ст.ст. 1, 40-1, 124, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. (Отримувач коштів: ГУК у Луг.обл./Луганська обл./21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37991110; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN): UА0012001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (суд.збір) у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Н. В. Бойко