Провадження № 33/824/86/2021 Доповідач в суді ІI інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Колісніченка Б.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 23 жовтня 2020 року о 01 годині 15 хвилин керував автомобілем «ВАЗ 2105», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Олександрівській в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, порушивши тим самим вимоги п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважав, що розгляд у суді першої інстанції проведений формально, а зібрані матеріали досліджені із неналежною повнотою. Звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня частина статті порушення якої постановлено йому у вину. Наведена обставина, на думку апелянта, свідчить про невірне та нечітке обвинувачення. Поряд з цим, ОСОБА_1 указано також на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Додатково апелянтом також звернуто увагу на відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, що, на переконання останнього, є порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015. Просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2020р., водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею передбачена, у тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Цей огляд може проводитися за допомогою технічних засобів, чи у закладі охорони здоров`я. Право вибору способу проведення огляду належить особі, щодо якої є підозра про її перебування у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, у випадку проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відповідно до положень п. 6 розділу ІІ вище вказаної Інструкції (далі - Інструкція), даний огляд проводиться в присутності двох свідків. Аналогічна вимога сформульована також і ч.2 ст. 266 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ч.ч.2,3,5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Висновок судді про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`янінняу встановленому законом порядку, тобто порушення ним вимог п. 2.5 ПДР, не ґрунтується на матеріалах справи.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих в суді апеляційної інстанції, він 23.10.2020р. разом з друзями їхав на автомобілі ВАЗ в с. Новосілки та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з працівниками поліції, останні забрали у нього документи та сказали приїхать до відділку поліції наступного дня. При цьому будь - яких причин такої поведінки не пояснювали, також не пропонували йому пройти будь - який огляд на стан сп`яніння ні на місці зупинки ні в закладі охорони здоров`я. Також на місці зупинки були відсутні свідки. Після вказаних подій він декілька разів приїжджав до відділу поліції щоб забрати документи, однак йому повідомили, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення та матеріали передані до суду у зв`язку з його відмовою проходити огляд на стан сп`яніння. Звернув увагу, що місці зупинки жодних протоколів щодо нього не складалось.

Викликаний до суду свідок ОСОБА_2 дав пояснення, що дати точно не пам`ятає, він повертався на таксі додому. Автомобіль таксі, на якому він їхав, зупинила поліція. Працівники поліції запропонували йому та водію таксі підписати якісь документи, на що вони погодились. Він бачив автомобіль ВАЗ та ОСОБА_1 , який стояв біля нього, однак в його присутності будь - яких питань ОСОБА_1 працівники поліції не ставили та проходити будь - який огляд не пропонували. Також будь - яких пояснень він не давав, а лише підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Викликані до суду апеляційної інстанції працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та відбирали пояснення у свідків, в судове засідання для з`ясування обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та усунення вказаних розбіжностей не з`явились. При цьому, відповідно до вимог ст. 251 ч. 2 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 23 жовтня 2020 року о 01 годині 15 хвилин керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Олександрівській в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини,висловленої у рішенні Суду «Карелін проти Російської Федерації», збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Враховуючи положення ч.2 ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові місцевого суду, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька