Справа № 266/1320/21
Провадження№ 3/266/529/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2021 року м. Маріуполь Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., розглянувши матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
за ст.173-2 ч.2 КУпАП
До Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11.03.2021 року зазначені адміністративні матеріали були об`єднані в одне провадження.
ОСОБА_1 , участь якого при розгляд справи є обов`язковою, неодноразово повідомлявся про розгляд справи належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Також згідно постанов суду від 19.03.2021 року та 02.04.2021 року останнього було піддано приводу, однак ОСОБА_1 до суду не доставлено, матеріали щодо неможливості здійснення приводу до суду не надані. До матеріалів справи додано письмову заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.
В зв`язку із відсутністю належного фінансування суду та, як наслідок, відсутністю поштових марок, про час та місце судового розгляду був повідомлений за допомогою судового повідомлення направленого простим листом, про що в матеріалах справи міститься відповідне повідомлення та роздруківки з програми Д-З про направлення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вся інформація щодо ходу даного судового провадження міститься на сайті «Судова влада України».
Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
За приписамич.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як батьки (мати, батько) і дитина (діти) (п.7 ч.2ст.3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству").
Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а його вина у вчиненні даного правопорушення доведена протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №615295 та серії ВАБ №645386, поясненнями правопорушника, у яких ОСОБА_1 підтвердив факти вчинення правопорушень, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №058876 від 17.02.2021 року, постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 05.11.2020 року (справа №266/5548/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
З урахуванням характеру скоєного правопорушення, ставлення до скоєного і ступеню вини, даних про особу правопорушника та обставин пом`якшувальних і обтяжливих відповідальність, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.
Суддя: Д`яченко Д. О.