Номер провадження: 33/813/471/21
Головуючий у першій інстанції Лупенко А.В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси Лупенка А.В. від 18.02.2021 року,

установив

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, 21.11.2020 року, о 03 годині 45 хвилин, у порушення п.2.5 Правил дорожнього рухум.Одеса, вул.Ак.Заболотного 28 «А», керував транспортним засобом «Toyota Avalon» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: почервоніння очей, нестійка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду, вважає її незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскілки суд першої інстанції не дав належну оцінку доказам, які були наявні в матеріалах справи. Сам протокол про адміністративне правопорушення було складено з грубим порушенням КУпАП. Суддя в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без його участі, не повідомивши його про місце час та дату розгляду справи. Окрім того, апелянт вважає що письмові пояснення свідків щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, є надрукованими на стандартних бланках та мають ідентичний текст, особи свідків не були встановлені. Відеозапис долучений до матеріалів справи є недопустимим доказом, оскільки він не оформлений належним чином як доказ.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу, яка ним зазначена у апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду..

До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-119 з відмітною «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про те, що апелянт до операторів поштового зв`язку не звертався.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи наведене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`янінняпід час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295806 від 21.11.2020 року, ОСОБА_1 21.11.2020 року, о 03 годині 45 хвилин, у порушення п.2.5 Правил дорожнього рухум.Одеса, вул.Ак.Заболотного 28 «А», керував транспортним засобом «Toyota Avalon» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: почервоніння очей, нестійка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3, 4), які між іншого були свідками виживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв та подальшого керування транспортним засобом після їх вживання.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що пояснення свідків є надуманими, оскільки свідки засвідчили свої пояснення особистими підписами та їх пояснення підтверджуються іншими матеріалами справи.

Твердження апелянта про те, що пояснення свідків є надрукованими на стандартних бланках та мають ідентичний текст не відповідають дійсності.

Крім того, доказом провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є оглянутий під час підготовки до апеляційного розгляду відеозапис з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на вимоги співробітників поліції, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу так і у медичному закладі, при цьому працівниками поліції йому було роз`яснено як порядок проходження такого огляду, так і наслідки відмови від його проходження. Крім того, з зазначеного відео вбачається, що ОСОБА_1 веде себе зухвало, його поведінка, що не відповідає обстановці, у нього виражене порушення мови, що дозволяє апеляційному суду дійти висновків про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис, доданий до матеріалів справи, є неналежним доказом, оскільки ці відеозаписи зроблені з нагрудних камер працівників поліції, застосування яких передбачено ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Також суд апеляційної інстанції спростовує доводи апеляційної скарги щодо порушення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, так як ОСОБА_1 були роз`яснені його права але він в присутності двох понятих відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КУпАП передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд враховує те, що у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факт його відмови від проходження огляду на стен алкогольного сп`яніння, а лише посилається на процесуальні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді справи судим, які не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці або в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловила в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець