Справа № 642/873/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року cуддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 348900, 07.02.2021 року, о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , керував т.з. RENAULT KANGOO д.н. НОМЕР_1 , у м. Харкові, вул. Різдвяна, 33, з ознаками наркотичного сп`ягніння: бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло, бліда мова. Від проходження огляду на стан спяніння, водій в ХОНД за адресою м. Харків, вул. Шевченко, 26 у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДП, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти обставин викладених у протоколі заперечував. Зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, був готовий пройти огляд на стан сп`яніння як на місті так і в медичному закладі. Але працівник поліції відмовився сам проводити огляд на місці, та запропонував поїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівнику поліції, що він не відмовляється їхати до медичного закладу, але йому необхідно прийняти заходи щодо залишення його транспортного засобу у безпеці, оскільки автомобіль завантажений товаром з ринку, та він хвилюється за товар, оскільки напередодні з автомобіля на цьому ж місці було викрадено товар з автомобіля. Крім того, він просив зазначити які він має ознаки сп`яніння, оскільки ніколи не вживав наркотичних речовин. На що йому сказали, що у нього червоне обличчя, та очі червоні. Він у відповідь повідомляв, що він щодня на морозі, та в цей день з самого ранку на морозі працював на ринку «Барабашово», тому і обличчя червоне. Коли приїхав другий патрульний екіпаж, та ОСОБА_1 впевнився в безпеці товару, він погодився їхати до медичного закладу і йому сказали сісти до автомобіля патрульної поліції. Але через деякий час, йому повідомили, що вже склали матеріали, тому його не буде доставлено до медичного закладу. ОСОБА_1 висловлював заперечення вказуючи, що він жодного разу не сказав про відмову від проходження огляду, та відмовився підписувати протокол. Коли він повідомив, що бажає самостійне поїхати до медичного закладу, йому нічого не повідомили про направлення. Направлення, що долучене до матеріалів справи, йому не видавалося, про його існування він дізнався, лише після ознайомлення із матеріалами у суді. Але у зв`язку з відсутністю у нього вказаного направлення він не зміг пройти огляд на стан сп`яніння. Після цього, він бажав пройти наркологічну експертизу, щоб довести, що ніколи не вживав будь-які наркотичні речовини, та прибув до експертної установи, але йому було роз`яснено порядок такого обстеження, який він самостійно не міг пройти. ОСОБА_1 у суді наполягав, що він не відмовлявся від проходження, та у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просив справу відносно нього закрити.

Думку ОСОБА_1 підтримав його захисник - адвокат Водолажченко В.М., який також додатково подав письмові заперечення, також зазначив у судовому засіданні, що матеріали адміністративного матеріалу складені з порушенням вимог законодавства, в тому числі не містять належних доказів вчинення порушення ОСОБА_1 , просив закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У цьому контексті суд нагадує, що відповідно до статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно з положеннями ст.129Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В пункті 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, зазначивши, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У звязку з цим, суд, досліджуючи та оцінючи докази згідно ст.251 КупАП, при прийнятті рішення зобов"язаний керуватись верховенством права та основними засадами судочинства закріпленими в Конституції України.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу Українипро адміністративніправопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 7 Розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі незгоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністрества внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров"я України 09.11.2015 р. № 1452/765, огляду на стан сп"яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп"яніння згідно з ознаками такого стану.

З перелянутого в суді відеозапису події вбачається, що у ОСОБА_1 зазначені в протоколі уповноваженою особою ознаки наркотичного сп"яніння не спостерігаються. Більш того, у протоколі вказано ознаку - бліде обличчя, при цьому на відеозаписі вбачається, що працівник поліції на питання ОСОБА_1 , за якими ознаками є підозра про його стан сп`яніння, вказав на почервоніле обличчя. Працівник поліції не узгоджував із свідками наявності ознак сп"яніння у водія. Свідки були залучені тільки для підтвердження відмови від проходження огляду на стан сп"яніння у водія, що свідчить про необ"єктивність складання протоколу.

Письмові пояснення свідків, долучені до протоколу, складені не ними, та містять відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

При цьому, оглянутим відеозаписом підтверджується, що у присутності свідків ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду сп"яніння у лікаря нарколога.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від огляду на стан сп"яніння у лікаря нарколога підтверджується відеозаписом події, на якому зафіксовані його пояснення в присутності двох свідків, що він наполягає пройти такий огляд у лікаря-нарколога, але йому необхідно прийняти міри для збереження вантажу.

Тому стверджувати, що ОСОБА_1 відмовився від огляду підстав не вбачається.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично оцінює дані протоколу та пояснення свідків, які додані як докази вини ОСОБА_1 , оскільки не відповідають змісту відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції, відтак сумніви з цього приводу не усунуті, тому суд їх тлумачить на користь особи, щодо якої складено протокол.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Матеріали адміністративної справи не містять належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці так і у медичному закладі.

Відповідно до п. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя, керуючись принципами презумпції невинуватості, враховуючи диспозитивність суду, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247КупАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Харкова.

Суддя О.В. Бородіна