Єдиний унікальний номер 448/425/21
Провадження № 3/448/253/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., розглянувши матеріали справи, що надійшла з Головного управління ДФС у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадина України, не одруженого, непрацюючого,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - не з`явився,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ №10 від 26.03.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 26.03.2021 року приблизно о 11:15 год., здійснив заправку транспортного засобу дизельним паливом в кількості 21 літра по ціні 500 грн., за адресою Львівська обл., с. Скнилів автодорога М10 «У Братів» із АЗС, яка розташована на вище вказаній території. АЗС складається із заправочного модуля та металевої бочки ємкістю приблизно 10 тон без одержання передбачених чинним законодавством дозволів. Чим порушено вимоги ст. 15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництво і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Постанову Кабінету Міністрів України від 20.07.1997 № 1442 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами».

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. За таких, обставин, Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності із статтею 268 КУпАП.

ІІІ. Застосоване судом законодавство.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ІV. Висновки суду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ №10 від 26.03.2021 року, ОСОБА_1 , 26.03.2021 року приблизно о 11:15 год., здійснив заправку транспортного засобу дизельним паливом в кількості 21 літра по ціні 500 грн., за адресою Львівська обл., с. Скнилів автодорога М10 «У Братів» із АЗС яка розташована на вище вказаній території. АЗС складається із заправочного модуля та металевої бочки ємкістю приблизно 10 тон без одержання передбачених чинним законодавством дозволів.

Слід зазначити те, що в матеріалах справи, окрім спірного протоколу, не міститься жодних доказів підтвердження того, що ОСОБА_1 , є фізичною особою-підприємцем.

Більше того, до загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення ЛВ №10 від 26.03.2021 року відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 , господарської діяльності на постійній основі, систематично, три і більше разів, з надання платних послуг по ремонту транспортних засобів, тощо.

З протоколу про адміністративне правопорушення часом вчинення правопорушення вказано 26.03.2021 року, тобто якщо правопорушення і мало місце, то було вчинене одноразово. Отже, за обставин, викладених у протоколі, діяльність ОСОБА_1 , не можна назвати регулярною та постійною, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності.

Крім того, в даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 , займався господарською діяльністю, однак не вказано осіб, яким він здійснив заправку транспортного засобу, також відсутні інші заяви від громадян, які б були клієнтами ОСОБА_1 .

До зазначеного вище протоколу не додано будь-яких пояснень свідків чи понятих, які могли би підтвердити здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

Навпаки, в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2021 року зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на підставі ст.63 Конституції України від дачі будь-яких пояснень відмовився.

Вказаний протокол, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівними оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

При цьому суд, розглядаючи справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відкинувши дані, що містяться в ньому, як доказ у справі, констатує, що він є позбавленим можливості надати оцінку тим діям ОСОБА_1 та встановленим фактам, які не відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим фактично не ставляться йому в провину.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 , відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

V. Вирішення питання щодо судових витрат.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.62 Конституції України, ч.1 ст. 164, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 ст.ст.10, 9, 245, 251, КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягненню не підлягає.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду виготовлена та підписана суддею 20.04.2021 року.

Суддя С.І.Гіряк

Постанова набрала законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя С.І. Гіряк