Справа №345/820/21
Провадження № 3/345/210/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2021 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманнні двоє неповнолітніх дітей, ІПН НОМЕР_1 , українця

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 21.02.2021 о 20 год. 12 хв. в с.Новиця по вул. Центральна Калуського району керував автомобілем ВАЗ 2109, НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями він порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 21.02.2021 о 20 год. 23 хв. ОСОБА_1 с.Новиця по вул. Центральна Калуського району керував автомобілем ВАЗ 2109, НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, чим порушив п.2.4 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 21 лютого 2021 року він справді рухався своїм автомобілем в с. Новицю. Між селами Угринів та Новиця Калуського району на обочині стояв автомобіль з ввімкненими фарами, як він потім зрозумів, це був автомобіль поліції. Коли він проїхав їхній службовий транспортний засіб, то тільки після цього ними були включені проблискові маячки. Однак він не зрозумів, що ці маячки є вимогою щодо зупинки саме його автомобіля. Він повернув у бічну вулицю і там зупинився. Його догнали працівники поліції, посадили у свій службовий автомобіль і виїхали приблизно на 0,5 км від його транспортного засобу. У автомобілі він пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В той час працівниками поліції було складено протоколи, як він підписав, не ознайомлюючись з ними. Зазначає, що насправді він не тікав від працівників поліції. Також він не пригадує, що працівниками поліції йому пропонувалося пройти тест на визначення факту вживання алкоголю за допомогою «Драгера» чи у медзакладі. Ті свідки, які зазначені в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності, не були на місці оформлення протоколу. Тобто, працівниками поліції не було дотримано належної процедури розгляду справи відносно нього, тому протокол складений із порушенням вимог КУпАП. Зазначає, що він був тверезим, а про те, що пив пиво сказав, оскільки розхвилювався. Враховуючи, що була порушена встановлена чинним законодавством процедура огляду, просить суд закрити адміністративну справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Ошуст С.Є. - захисник ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив про те, що докази вини його підзахисного є неналежними та недопустими, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дані відеозаписи. Зміст протоколу не відповідає фактичним обставинам справи. Так, із вказаного відеозапису не вбачається жодних присутніх свідків, зокрема і тих, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . А у відповідь на запит адвоката керівник Калуського РУО ТОВ «Явір» повідомив про те, що працівники ТОВ «Явір» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 21.02.2021 року з 20.00 год. по 21.00 год. в с. Новиця не були, так як працювали і несли службу по охороні в м.Калуш. Отже, працівниками поліції не надано належних доказів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , не надано жодних доказів факту умисного ним вчинення адміністративного правопорушення та не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП, то єдиним доказом його вчинення є відеофіксація, однак у матеріалах справи відсутні дані на який пристрій (назва, серійний номер, марка, модель, тощо), а тому така відеофіксація не є належним та допустимим доказом. Протоколи складалися одночасно о 21.00 год. За наведених обставин просить закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушень у діях ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив пояснення ОСОБА_1 з приводу його відсутності на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння в якості свідка. Вказав, що він працює в службі охорони. Вночі 22.02.2021 приблизно у період з 00.00 до 02.00 год. ночі до нього зателефонував працівник поліції, запитав, де він знаходиться, та чи можуть вони зустрітися, так як потрібна його допомога. Зустрівшись біля старого банку по вул. Шептицького в м. Калуш, працівники поліції попросили його та його напарника, з яким вони спільно працюють та несли дежурство, ОСОБА_3 підписатися як свідки у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівниками поліції йому було продемонстровано відео з ОСОБА_1 , розказано обставини справи. Він повірив, що всі події саме так і відбувалися, як вказано на відео, та підписав протокол та пояснення. Також вони його запевнили, що до суду не потрібно буде іти. Інший свідок, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, та який є його напарником, ОСОБА_3 також не був на місці складання протоколу, а фактично, так як і він, засвідчив факт правопорушення зі слів працівників поліції.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Поліцейський повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Ошустом С.Є. в судовому засіданні вказано, що диски з відеозаписом події 21 лютого 2021 року є недопустимими доказами, оскільки не місять інформації, на які саме технічні засоби здійснювалася відеофіксація.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

При огляді в судовому засіданні дисків з відеофіксації події, яка мала місце 21.02.2021 о 20.23 год., встановлено, що працівниками поліції подавався сигнал про зупинку транспортному засобу ВАЗ 2109, який так і не здійснив зупинку, натомість водій, рухаючись автомобілем, повернув різко в найближчу бічну вулицю, де, проїхавши ще декілька метрів зупинився, вибіг з автомобіля та почав тікати, однак був затриманий працівником поліції (а.с.8). Даний відеозапис здійснений на відеореєстратор марки "70mai" з зазначенням дати та часу, що встановлено з відповідних відміток при його відтворенні, та цей запис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

На наступному диску міститься відео, на якому ОСОБА_1 визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: вказує, що дійсно випив пиво, відмовляєтьс від проходження тесту на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Драгер та відмовляється їхати в медичний заклад. Дане відео проведене на нагрудну камеру інспекторів патрульної поліції (а.с.9). В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував того, що вищевказані відеозаписи стосуються обставин, які пов`язані із звинуваченням його у вчиненні правопорушень, не заперечував факт керування ним транспортним засобом та, після перегляду відео, не заперечив те, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі, проте зазначав, що в той час дуже хвилювався, боявся, нервувався, тому не повністю розумів, що говорить. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що зміст вказаних відео ОСОБА_1 не оспорювався.

Крім цього, посилання захисника на те, що у протоколах про адміністративне правопорушення відсутні відомості про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, на увагу не заслуговують, оскільки чинний КУпАП такої вимоги не містить (ст. 256 КУпАП). Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення).

Тому суд вважає, що дані відеозаписи є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а доводи захисника, що вказані відеозаписи не можуть бути визнаними належними та допустимими доказом за відсутності посилання щодо відомостей на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено відеозапис, є безпідставними.

Суд звертає увагу на те, що вищевказані відеозаписи було зроблено з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколів про адміністративне правопорушення та з відеореєстратора, який було встановлено в поліцейській патрульній машині та стосується обставин вчиненого правопорушення, оскільки дозволяє встановити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час його вимушеної зупинки працівниками поліції.

Зафіксовані відеозаписами обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вищевказані відеозаписи дозволяють встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на вимогу працівників поліції не здійснив зупинку та відмовився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

У протоколі серії ДПР18 №459343 від 21.02.2021 про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП дійсно зазначені: дата і місце складання протоколу, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків; разом з тим, цей зміст суперечить відеозапису.

Так, під час перегляду в суді відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що поліцейські на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 дійсно пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі, при цьому жодних свідків не вбачається (а.с.9). Зокрема, із вказаного відеозапису не вбачається і свідків, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Натомість, допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_2 зазначив, що насправі його не було на місці складання вказаного протоколу, і ОСОБА_1 він бачить вперше. Він справді підписував вказаний протокол, однак, про подію він дізнався зі слів інспекторів поліції та продемонстрованого ними відео. Оскільки він їм повірив, тому вирішив поставити у протоколі свій підпис. Зазначив, що інший свідок, якого вказали у протоколі є ОСОБА_3 , який являється його напарником. Він також поставив свій підпис у протоколі за аналогічних обставин.

Окрім того, в судовому засіданні досліджена відповідь на запит адвоката керівника Калуського РУО ТОВ «Явір», з якої вбачається те, що працівники ТОВ «Явір» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 21.02.2021 року з 20.00 год. по 21.00 год. в с.Новиця не були, так як працювали і несли службу по охороні в м.Калуш.

А тому, суд приходить до висновку, що вказані свідки, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, були відсутні при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків на місті зупинки транспортного засобу.

Слід зазначити, що вимога щодо присутності двох свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу міститься також у п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція).

Вказана процедура проведення огляду працівниками поліції не дотримана, хоча виконання її законом передбачено і визнано її обов`язковою.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Інструкції, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням вказаних норм, вважається недійсним.

Без належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і прийняти законне рішення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст. 256 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі, зокрема визнання неналежним цей доказ винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, в судовому засіданні досліджені та встановлені дані про те, що дане правопорушення було зафіксоване без присутності двох свідків, оскільки їх не було виявлено, ні при огляді відеозапису, ні з наданих пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 .

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного правопорушення.

Даючи оцінку доказам суд також виходить з того, що відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно вимог п.п.8.9 б) зазначених Правил, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, доводиться: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.02.2021 серії ДПР18 № 459353 (а.с.2); даними переглянутого в судовому засіданні відеозапису, на якому зафіксовано факт невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, здійснену шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та увімкнення звукового сигналу (а.с.8). При цьому, ОСОБА_1 , як уже описано вище, в судовому засіданні зміст відео не оспорювався.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, як невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.122-2 КУпАП.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

З приводу заперечення захисника про те, що не могло бути одночасно складено два протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 в один і той самий час, є безпідставними, оскільки судом встановлено, що два протоколи про адміністративні правопорушення були справді складені одночасно двома інспекторами поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які несли патрулювання. Даний факт підтверджується відеозаписом фіксацій правопорушень з відеореєстратора патрульної машини (а.с.8).

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

Такі докази долучені до протоколу в оригінальному виді і сумнівів не викликають.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, слід врахувати характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи, особу правопорушника, його майновий стан та з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривень 00 копійок (Отримувач ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300 Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998 Банк отримувача- Казначейство України (ел.адм.подат.) Номер рахунку (IBAN) - UA0009001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесять чотири) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: