Справа № 214/275/21
3/214/460/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участю: секретаря судового засідання Гливук М.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гавриленка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що має вищу освіту, працюючої директором ТОВ «Відділення екології та геології Академій гірничих наук України», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2021 року о 16 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Hyundai ix35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по автодорозі вул. Гетьманська біля буд.88 в м. Кривому Розі з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога та на місці зупинки ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала. Суду пояснила, що 01 січня 2021 року вона не перебувала у стані сп`яніння, була адекватною. Вона не розуміє, чому працівники поліції запропонували пройти їй огляд на стан сп`яніння, безпідставно пред`явивши претензію про перебування в стані алкогольного сп`яніння. За 10 років керування транспортними засобами вона жодного разу не притягувалась до адміністративної відповідальності. Її зупинили у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху, а саме на регульованому перехресті вона здійснила поворот ліворуч без додаткового дозволяючого рух сигналу світлофора. За вказане порушення було складено постанову про адміністративне правопорушення та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, який вона в подальшому сплатила. Після початку складання постанови, інспектор поліції запропонував їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В кінці січня 2021 року її також зупиняли працівники поліції та пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», який вона пройшла на місці та за результатами якого не було встановлено перебування її в стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, враховуючи позицію захисника останньої адвоката Гавриленка В.В., який не заперечував проти подальшого розгляду справи за відсутності його довірителя, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової її участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Присутній в судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гавриленко В.В. підтримав позицію своєї підзахисної, посилаючись також на обставини, викладені ним в письмовому клопотанні про визнання недопустимими доказів та закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного: протокол складено інспектором патрульної поліції Гусаковою І.О., в той час як рапорт про факт адміністративного правопорушення складено інспектором Подойніциним І.П; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складені інспектором поліції ОСОБА_4 ; рапорт не має резолюції керівника командира полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, як розпорядчого акту. Захисник вважає, що рапорт поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, що констатовано в постанові Верховного суду від 20.05.2020 року, справа №524/5741/16-а. Крім того, в протоколі не зазначено використання технічних засобів. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити, який саме газоаналізатор був запропонований для проходження огляду та чи був останній взагалі в наявності. Також інспектором проігноровано вимоги п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941. В свою чергу, захисник вважає, що не можна брати до уваги письмові пояснення свідків, оскільки вони заповнені на заздалегідь підготовлених бланках і не відображають всі об`єктивні обставини складу правопорушення, зважаючи, що останні не були свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який інспектором поліції тимчасово затриманий не був, що може свідчити про провокацію, а також можливої корупційної складової. Наданий диск, що містить відеозапис подій, є порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №28/32999, оскільки будь-яких документів дозвільного характеру від керівника органу або підрозділу щодо розкриття службової інформації не має, що свідчить про перевищення працівником поліції своїх повноважень, а саме розголошення службової інформації (фрагменту відеозапису). Крім того, захисник вважає, що диск із відеозаписом є недопустимим доказом, зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020 року, у справі №953/6701/20. За таких обставин, захисник вважає недопустимими доказами: письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , складені інспектором ОСОБА_4 ; відеозапис з боді-камер інспекторів патрульної поліції, які не вказані в протоколі.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення права на захист, в тому числі щодо отримання додаткових доказів, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наданих доказів, наявних у справі.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 01 січня 2021 року серії ДПР18 №187915 слідує, що 01 січня 2021 року о 16 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Hyundai ix35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Гетьманська біля буд.88 в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога та на місці зупинки ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.

Факт керування транспортним засобом до моменту пред`явлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння підтверджується показами ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, зі змісту яких слідує, що остання, керуючи автомобілем марки Hyundai ix35, р/н НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі в м. Кривому Розі,порушила правила дорожнього руху, а саме, на регульованому перехресті вона здійснила поворот ліворуч без додаткового дозволяючого рух сигналу світлофора, у зв`язку з чим була притягнута до адміністративної відповідальності та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, який вона в подальшому сплатила. Після початку складання постанови, інспектор поліції запропонував їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак вона відмовилась.

Суд вважає, що вказані вище покази ОСОБА_1 отримані в порядку визначеному КУпАП, а саме в судовому засідання, а отже є допустимими доказами, а також належними доказами, оскільки безпосередньо стосуються обставин, які підлягають встановленню при розгляді справи.

Зазначені ОСОБА_1 обставини також підтверджуються постановою від 01.01.2021 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, серії АР №832293, зі змісту якої слідує, що 01 січня 2021 року о 16 год. 45 хв. на перехресті просп. Миру та вул. Гетьманська в м. Кривому Розі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом повернула ліворуч на вимкнену додаткову секцію сигналу світлофору, чим порушила вимоги п.8.7.3. ПДР України. Правопорушення зафіксовано на відео регістратор Xiomi, розгляд справи проведено на боді-камеру АЕ00126 (а.с. 6).

Аналізуючи зазначені вище докази, суд вважає, що вказані покази ОСОБА_1 , які підтверджують факт керування останньою транспортним засобом, надані в судовому засіданні, є правдивими та поза розумним сумнівом відображають дійсність обставин, що мали місце 01 січня 2021 року о 16 год. 45 хв. за участю водія ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом марки Hyundai ix35, р/н НОМЕР_1 , враховуючи наявність у останньої посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

В свою чергу, суд критично відносить до позиції захисника з приводу письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не відображають всі об`єктивні обставини складу правопорушення, а саме, що останні не були свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки факт керування останньою транспортним засобом 01.01.2021 о 16 год. 45 хв. суд вважає доведеним, виходячи з аналізу вказаних вище доказів.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 01 січня 2021 року, серії ДПР18 №187915, ознаки алкогольного сп`яніння:різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 , інспектори ОСОБА_5 та ОСОБА_4 чітко виявили, в розумінні п.п.2,3 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

На відеозаписі з боді-камери на диску DVD-R під №2021…0059 зафіксовано пред`явлення поліцейським вимоги пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння із попереднім роз`ясненням їй процесуальних прав, наслідків відмови від проходження огляду, що визначає окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП, а також конкретним визначенням ознак такого стану, які є підставою для пред`явлення вимоги пройти огляд. При цьому, ОСОБА_1 підтвердила (фрагмент відеозапису №2021…0059, час запису 17.00), що вона дійсно на передодні вживала алкоголь, у зв`язку з чим має запах алкоголю з порожнини рота.

Вказані вище пояснення ОСОБА_1 , надані останньою на місці зупинки 01.01.2021 та зафіксовані на боді-камеру, підтверджують наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, суд вважає належним та допустимими, а також правдивими у сукупності із обставинами, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 01 січня 2021 року, серії ДПР18 №187915.

За таких обставин, суд відхиляє покази ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, щовона 01.01.2021 не перебувала у стані сп`яніння, а отже їй працівники поліції безпідставно пред`явили претензію про перебування в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі повністю спростовуються сукупністю відомостей, що містяться у вищезазначених доказах.

В подальшому водій ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу, почала поводити себе зухвало, посилаючись на надумані підстави, а саме, вживання настойки глоду (боярышника) на спирту, що зафіксовано на фрагментах відеозапису з боді-камери на диску DVD-R під №2021…0059 (час запису 17.03), оглянутих в судовому засіданні, що судом сприймається як намагання останньої уникнути відповідальності.

У зв`язку з позицією водія ОСОБА_1 працівником патрульної поліції було виписане відповідне направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в КП «Криворізький ПНД» ДОР (а.с. 2), яке в подальшому ОСОБА_1 відмовився отримувати.

Після цього водій ОСОБА_1 , на повторну пропозицію поліцейського, взагалі відмовилася в присутності двох свідків пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується фрагментом відеозапису з боді-камери на диску DVD-R під №2021…0062, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3,4), зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №187915 від 01 січня 2021 року.

В свою чергу, суд не приймає до уваги посилання захисника Гавриленка В.В. на недопустимість доказів, а саме письмових пояснень свідків, оскільки такі письмові пояснення викладені на заздалегідь підготовлених бланках, враховуючи, що на відтвореному в судовому засіданні відеозаписі останні (фрагмент відеозапису №2021…0062), без будь-якого впливу, були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і підтвердили в своїх письмових поясненнях.

Оцінюючи таку поведінку водія, суд, поза розумним сумнівом, приходить до висновку, що таким чином ОСОБА_1 відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, суд вважає, що візуальним спостереженням за поведінкою водія ОСОБА_1 01.01.2021, що записана на відеозапис за допомогою боді-камери, очевидною є наявність у останньої ознак алкогольного сп`яніння, що викликає впевненість стосовно перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Приходячи до вказаного вище висновку, суд відхиляє посилання захисника Гавриленка В.В. на недопустимість доказів, а саме відеозапису з боді-камери інспекторів, що містяться на DVD-R, оглянутому в судовому засіданні, зважаючи що він отриманий в порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №28/32999 (далі Інструкці).

Так судом встановлено, що під час розгляду справи та складання протоколу про адміністративне правопорушення від 01 січня 2021 року серії ДПР18 №187915, здійснювався відеозапис за допомогою боді-камер, про що було повідомлено ОСОБА_1 . Крім того, про здійснення відеозапису за допомогою боді-камери АЕ00126 подій 01.01.2021 за участю ОСОБА_6 (фрагмент відеозапису №2021…0056) зазначено в постановою від 01.01.2021 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, серії АР №832293, після початку складання якої, інспектор поліції і запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що також підтверджено останньою під час судового розгляду справи.

В додаток, судом під час розгляду справи не встановлено наявності порушень вищевказаної Інструкції, в тому числі порядку зберігання та видачі відеозаписів, а саме відсутності дозволу керівника органу поліції на копіювання та видачу копії відеозапису з метою долучення до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки доказів протилежного не надано, а отже, посилання захисника Гавриленка В.В. про відсутність дозволу керівника органу поліції на копіювання та видачу копії відеозапису з метою долучення до протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає безпідставними.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Всі інші посилання захисника Гавриленка В.В. суд вважає безпідставними та такими, що не спростовують зазначених вище обставин, встановлених судом на підставі аналізу та оцінки наданих доказів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, вислухав пояснення ОСОБА_1 та її захисника Гавриленка В.В., дослідив письмові матеріали, відеозапис на диску DVD-R та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Приходячи до вказаних вище висновків, суд не приймає позицію сторони захисту про відсутність події адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також не доведеність вини ОСОБА_1 у його вчинені, зважаючи на встановлені судом обставини та висновки, зроблені на детальному аналізі зібраних та досліджених судом доказів.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, під час оформлення матеріалів справи поводила себе зухвало, що свідчить про зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так й інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 130 ч.1, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 289 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати виннимОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О.І. Євтушенко