Справа № 462/8451/20 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/811/302/21 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою 20.12.2020 о 09.25 год. у м. Львів на вул. Вітряна, 9А, ОСОБА_1 керував автомобілем «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів тіла, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кісіль Р.-В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо особи, яка не є водієм суперечить вимогам КУпАП. Звертає увагу, що письмові пояснення свідків не вказують про те, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, як і про те, що дана особа керувала транспортним засобом в такому стані. Крім цього, апелянт підкреслює, що у матеріалах справи відсутнє скерування на проходження обстеження у медичному закладі, що є порушення КУпАП. На підставі наведеного, адвокат Кісіль Р.-В.В. вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 апеляційну скарг підтримали. ОСОБА_1 пояснив, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, повертався з нічної зміни, прийшов додому та випив 1 пляшку пива, після чого додому прийшли працівники поліції. Він розуміючи, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння відмовився від огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Кісіля Р.-В.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2020 року серії ДПР18 № 034186 (а.с.1);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 20.12.2020 відповідно до якого поліцейські підійшли до будинку, постукали у двері і до них вийшов ОСОБА_1 . На запитання поліцейських кому належить припаркований поряд з будинком автомобіль, ОСОБА_1 сказав, що йому. Поліцейські попросили вийти до авто та надати посвідчення водія, та реєстраційні документи на транспортний засіб. В ході спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки сп`яніння та у присутності двох свідків запропонували пройти огляд. ОСОБА_1 відмовився та вказав, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а вживав спиртне після того як вийшов з авто. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що є свідок, який підтверджує, факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому працівники поліції відшукали свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила, що ОСОБА_1 керував автомобілем, рухаючись у правій смузі руху їй на зустріч, поступово почав виїжджати на її смугу пуху, щоб уникнути зіткнення вона змушена була об`їхати його, виїхавши на смугу зустрічного руху. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, і вона це зрозуміла з його ходи (а.с.2);

письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 20.12.2020 про те, що 20.12.2020 близько 09 год 25 хв. рухаючись по вул. Вітряна, біля буд. №9а, побачила, як автомобіль «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Вітряна у правій смузі, їй на зустріч, і біля буд. №9а, почав виїжджати на її смугу, рухаючись їй на зустріч. Вона повернула лівіше, і по зустрічній об`їхала його. З авто вийшов чоловік, та хитаючись повільно пішов на подвір`я буд. АДРЕСА_1 . Вона до нього зверталась, проте він на неї не реагував (а.с. 3);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 20.12.2020 про те, що 20.12.2020 о 11 год 10 хв у м. Львові на вул. Вітряна, 9а, були присутні при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Водій відмовився від огляду на місці та в медичному закладі (а.с. 4-5);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.12.2020 проте, що 20.12.2020 о 04.00 год приїхав автомобілем будучи тверезим. Припаркувався на тротуарі. Близько 05 год вживав алкоголь. Вживав алкоголь біля магазину пляшку горілки 0,1л. Вдома не вживав. Прийшов додому ліг спати, за кермо не сідав. Поліцейські розбудили близько 10.00 год, він сів за кермо і автомобіль скотився (а.с. 6);

рапортом командира взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП Лотошинського М.Б. від 20.12.202 про те, що 20.12.2020 заступив на службу в автопатруль №553 з 08 год до 20.00 год, спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_6 . Близько 09 год 50 хв, отримали виклик про порушення ПДР за адресою м. Львів вул. Вітряна, 9а. Прибувши на місце до них звернулась ОСОБА_3 та повідомила, що водій автомобіля «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 зупинився на зустрічній смузі, що змусило її об`їхати даний автомобіль. Зупинившись неподалік водій ОСОБА_3 помітила, як із транспортного засобу «RENAULT LOGAN» вийшов водій з ознаками алкогольного сп`яніння, на її звернення не реагував та пішов на подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Зайшовши у подвір`я помітив, що двері у будинок привідкриті. Постукали у двері, до них вийшов чоловік, котрий підтвердив, що транспортний засіб «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 його, і він ним керував. При спілкуванні, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Громадянин пред`явив посвідчення водія, у додатку «Дія». ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 плутався у свідченнях, проте було відібрано пояснення у нього та свідка події (а.с. 7).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними.

Свідок ОСОБА_3 при наданні пояснень працівникам поліції вказала, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 у присутності двох свідків на вимогу поліцейського пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. В результаті чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, який було зачитано ОСОБА_1 .

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, й те, що розпивав спиртне, після того, як припаркував автомобіль, оскільки такі різняться із показаннями свідка ОСОБА_3 , яка дала пояснення, відмінні поясненням ОСОБА_1 , зокрема, що останній керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, сам ОСОБА_1 , як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису надавав працівниками поліції весь час різні пояснення щодо місця і часу вживання спиртного. Також наявні розбіжності між письмовими пояснення ОСОБА_1 , які містяться у матеріалах справи та поясненнями наданими ним в суді апеляційної інстанції. Тому апеляційний суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він вживав спиртне після того, як припаркував автомобіль, та розцінює це як форму захисту з метою уникнення від адміністративної, оскільки факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, стверджується наведеними вище доказами.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Покликання апелянта на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності від повідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич