Провадження № 3/331/445/2021
Єдиний унікальний номер № 331/735/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 05 лютого 2021 року об 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вул. Першотравнева, буд.29а, керував автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу Драгер та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонено.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що він заперечує факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Оскільки, він чотири рази давав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Враховуючи те, що не обізнаний в процедурах проведення огляду такого характеру та з такою вимогою його зупиняють вперше прохав почекати доки додзвониться своєму адвокату або просив викликати захисника , в чому йому було відмовлено. Оскільки була дуже пізня година, його адвокат не відповідав на дзвінки. Та він просив співробітників поліції зачекати. В такій ситуації він опинився вперше у житті за 23 роки водійського стажу. Матеріалами відеозапису не підтверджується факт керування ним автомобілем. Як вбачається з відеозапису, його автомобіль стояв припаркований біля бордюру, з увімкненими габаритами, а він сидів за кермом автомобілю. Направлений до суду відеозапис разом з матеріалами справи не доказує факт керування автомобілем, проте доказує той факт, що він чотири рази погодився на проходження медичного огляду у медичному закладі. Крім того, з відеозапису не вбачається, що наявні свідків правопорушення під час зупинки та під час начебто моєї відмови від проходження медичного огляду не було. Співробітниками поліції було зупинено невідомих йому раніше двох осіб, які поставили свої підписи на пустих бланках. Крім того, з відеозапису наданого суду взагалі не видно наявність свідків, на відеозаписі чутно що він на цьому наголошує, що свідків немає. З цього випливає, що поліцеський не мав права складати на нього протокол за порушення п.2.5. ПДР України, про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду, та відповідно не мав права вилучати у нього водійське посвідчення та документи на автомобіль.

Як вбачається з відеозапису час запису з 00-25 год., тобто у час, коли згідно протоколу про адміністративне правопорушення він нібито керував транспортним засобом, його автомобіль знаходиться на тротуарі та керування транспортним засобом ним не здійснювалось.

Таким чином, факт керування ним транспортним засобом 05.02.2021 року о 00-25 год. не знаходить свого підтвердження у матеріалах справи .

Враховуючи вищевикладене просить суд закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та заперечень особи до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП. орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування винуватості особи за складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України є факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні встановлено , що відповідно до наданого до протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів доданих до нього відсутні будь-які пояснення особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, як в самому протоколі так і на окремому аркуші.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

У Постанові ВСУ від 23.10.19 по справі № 357/10134/17 викладена правова позиція щодо доказів у справі про адміністративні правопорушення (п.33-36).

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічного порядку та безпеки може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- та відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з автоматичної фото- та відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1).

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2).

Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями Правил дорожнього руху України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В судовому засіданні оглянуто диск, долучений до справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису, час запису з 00-25 год., тобто у час, коли згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом, ОСОБА_1 знаходиться на тротуарі та керування транспортним засобом не здійснює. Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 05.02.2021 року о 00-25 не знайшов свого підтвердження в досліджених матеріалах справи, в тому числі у матеріалах відеофіксації правопорушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено за порушення п.2.5. ПДР України, разом з тим, як вбачається з матеріалів відеозапису , долученого співробітниками поліції, ОСОБА_1 неодноразово погоджується поїхати для проведення огляду на стан сп`яніння до медичного закладу. Тобто, ОСОБА_1 не відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп"яніння , що повністю підтверджується матеріалами відеозапису, а тому факт порушення п.2.5. ПДР України, відсутній.

Крім того, з матеріалів відеозапису не вбачається присутність свідків на місці скоєння правопорушення, які засвідчують порушення водієм п.2.5. ПДР України.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Також в даному випадку суд вважає за необхідне застосувати рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», у яких суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини та адміністративні правопорушення на транспорті» містяться роз`яснення, що під керуванням слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов свого підтвердження, а, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Є.В. Стратій