ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 Справа №607/1791/21

провадження №3/607/1058/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського Відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ; освіта середня, неодруженого, непрацюючого,

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №607/15472/17 виданого 23.02.2018 року Тернопільським міськрайонним судом про збільшення розміру аліментів стягнутих із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2016 року, а саме в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Проте, ОСОБА_1 з моменту пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання не здійснив жодного платежу зі сплати аліментів. Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 27.01.2021 року, а саме з травня 2020 року по січень 2020 р. становить 20993.45 грн., що перевищує суму сукупного розміру заборгованості аліментних платежів за шість місяців.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.183-1 КУпАП, як несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

У судовому засіданні, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що не сплачував аліментів на дитину оскільки хворів і у зв`язку із цим не зміг знайти роботу.

Зважаючи на невизнання гр. ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, його винуватість доведена наступними матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №11 від 27.01.2021 року;

- даними, які містяться у копії виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2018 року;

- даними постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2018 року серії ВП №55932168, відповідно до якої збільшено розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

- копією постанови про арешт майна боржника серія ВП №55932168 від 08.05.2018 року;

- розрахунком заборгованості станом на 27.01.2020 р., відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 станом на 27.01.2020 р. з травня 2020 року по січень 2020 р. включно становить 20993.45 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 183-1 КУпАП, несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а саме - несплата аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення .

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді - виконання суспільно корисних робіт.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, вважаю, що з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 454 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 183-1 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді - суспільно корисних робіт на строк ста двадцяти годин.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

СуддяВ. Є. Ломакін