ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/861/21

Провадження № 3/293/1378/2021

21 квітня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 078214 від 07.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 07.04.2021 близько 11 години 50 хвилин, за адресою: Житомирська область, смт Черняхів, по вул. Мовчана перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, зі змінами постанови КМУ №104 від 17.02.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно зістаттею 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно дост. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 21.04.2021 на 10 год. 30 хв. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не прибув, про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом повідомлення про виклик до суду на 21.04.2021 на 10 год. 30 хв., яке здійснено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 078214 від 07.04.2021 під підпис працівниками поліції, а також шляхом вручення повістки про виклик до суду, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. ст. 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

При цьому ч.1 статті 44-3 КУпАП та Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не встановлюють конкретних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм під час дії карантину, адміністративних та медико-санітарних заходів, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, обмежень прав фізичних і юридичних осіб та додаткових обов`язків.

Отже, ч.1 статті 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №078214 зазначено, що від 07.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 07.04.2021 близько 11 години 50 хвилин, за адресою: Житомирська область, смт Черняхів, по вул. Мовчана перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, зі змінами постанови КМУ №104 від 17.02.2021, чим порушив вимоги п.п.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, зі змінами постанови КМУ №104 від 17.02.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: 2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Однак, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 №104 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, а саме пункт 2 викладено в новій редакції.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 07.04.2021, тобто на момент вчинення п.п.2 п.2 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 втратив чинність, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено посилання на діючий пункт (підпункт) постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, зі змінами постанови КМУ №104 від 17.02.2021, який було порушено, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладені норми Закону, посилання посадової особи, якою складено протокол, на порушення вимог п.п.2 п.2 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, є неприпустимим та не розкриває суті даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано посилання на конкретну норму нормативно-правового акта, який діяв на момент інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не розкрита суть обвинувачення, що в свою чергу прямо суперечить принципу правової визначеності, згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами та має доводитись належними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП. Під час розгляду справи суддею у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності.

Натомість, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органом поліції у порушення вимог ст. 255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Зокрема, до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, а саме: пояснень свідків, понятих або відео фіксації правопорушення.

До матеріалів справи лише додано копію постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження помилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби CoVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", яка не може слугувати доказом наявності вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Будь-які інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

До того ж суд звертає увагу, що сам факт визнання особою вини, про що зазначено у графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень щодо складення протоколу та доведення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних доказів.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, суд повно, всебічно та об"єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки протокол не розкриває суті даного адміністративного правопорушення, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 8, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 8, 247, 256, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі № 293/861/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя О.М. Збаражський