ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3861/21
провадження № 3-зв/753/6/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувши заяву про самовідвід судді Шаповалової Катерини Валеріївни у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Дарницького районного суду м. Києва Шаповалової К.В. знаходиться справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

26 березня 2021 року суддею Дарницького районного суду м. Києва Шаповаловою К.В. на ім`я в.о. голови Дарницького районного суду м. Києва подано заяву про самовідвід. У своїй заяві суддя Шаповалова К.В. вказала, що 23 березня 2021 року на електрону пошту суду від потерпілого ОСОБА_2 надійшла заява, в якій, зокрема був зазначений текст: «Ввиду невозможности физического присутствия на судебном 24.03.2021 по делу №753/3861/21, ниже привожу свои пояснения по случившийся ситуации, как было проговорено в телефоном режиме с судьей Шаповаловой К.В. ». З метою недопущення найменших сумнівів у об`єктивності під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суддя Шаповалова К.В. заявила самовідвід у даній справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд відмовити у задоволенні заяви судді Шаповалової К.В. про самовідвід.

Вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали та вислухавши думку ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, враховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.

Так, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Белгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Разом з тим, у заяві не наведені мотиви, які б свідчили про неможливість розгляду суддею Шаповаловою К.В. протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не наведено достовірних фактів, які дають підстави вважати про заінтересованість судді у розгляді справи про адміністративне правопорушення або наявність сумнівів в об`єктивності, незалежності та неупередженості судді.

З огляду на викладене, заява про самовідвід судді Шаповалової Катерини Валеріївни у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч.1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 2, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»,

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Шаповалової Катерини Валеріївни у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя