Справа № 541/640/21
Номер провадження3/541/263/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області В. М. Куцин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носенково Миргородського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ПЛ837/341/АВ/П/ПТ від 23.03.2021 року, складеного головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Полтавській області Ярмоленко Яниною Миколаївною, службове посвідчення № 341, начальник КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення з жовтня місяця 2020 року по грудень місяць 2021 року, за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Сорочинська 23, по частині третій статті 184 КЗпП, частині першій статті 115 КЗпП, частині першій статті 24 ЗУ № 108, частині четвертій статті 115 КЗпП, статті 21 ЗУ № 504, частині першій статті 116 КЗпП, частині першій статті 83 КЗпП, за яке передбачено відповідальність за ч. 2 ст. 41 КУнАП, а саме:

-Звільнення одиноких матерів, які мають дитину віком до чотирнадцяти років з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Так, відповідно до наказу № 70 від 21.12.2020 р. працівницю ОСОБА_2 було звільнено в зв`язку з прогулом без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Як свідчить особова справа працівниці ОСОБА_2 та журнал реєстрації документів одиноких матерів, 21.12.2018 р. працівницею ОСОБА_2 надано до адміністрації підприємства документи, що засвідчують факт статусу одинокої матері, яка має дитину віком до 14 років, а саме: свідоцтво про народження дитини № НОМЕР_2 від 18.01.2012 р. (дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 ), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 21.12.2018 р. та свідоцтво про шлюб № НОМЕР_3 від 13.02.2015 р. Отримання адміністрацією підприємства вищезазначених документів від працівниці ОСОБА_2 підтверджується також письмовим поясненням інспектора з кадрів ОСОБА_3 . Крім того, як одинокій матері, відповідно до наказу № 105-К від 02.11.2020р., працівниці ОСОБА_2 надавалась додаткова оплачувана відпустка на дітей за 2018 р. терміном на 10 календарних дні з 02.11.2020 р. Жодних документів, які б могли спростувати статус працівниці ОСОБА_2 , як одинокої матері, адміністрацією підприємства не надано.

- Виплата заробітної плати проводиться не регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Так, згідно розрахункового листа за жовтень місяць 2020 року працівниці ОСОБА_2 нарахована заробітна плата в сумі 4658,70 грн., з них: за першу половину місяця в розмірі 2472,89 грн., з них фактично виплачено 22.12.2020 р. в розмірі 298 грн.; за другу половину місяця в розмірі 2185,81 грн., з них фактично виплачено 24.12.2020 р. в розмірі 3406 грн. Аналогічні порушення мають місце при виплаті заробітної плати за всі інші місяці 2020 року.

- Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Так, з 02.11.2020 р. працівниці ОСОБА_2 надавалась додаткова оплачувана відпустка на дітей, як одинокій матері, терміном на 10 календарних дні за 2018 рік. При цьому їй нарахована заробітна плата за додаткову відпустку в сумі 1776,91 грн., з них фактично виплачено 29.12.2020р. в розмірі 1000 грн.

-При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не провадиться в день звільнення.

Так, згідно відомостей зарахування на картковий рахунок, звільнена 21.12.2020 р. працівниця ОСОБА_2 , отримала повний розрахунок по заробітній платі при звільненні 05.02.2021р. в сумі 8832,28 грн., з них: заробітна плата за листопад 2020 року в сумі 3240,32 грн., заробітна плата за грудень 2020 року в сумі 5591,96 грн., в тому числі компенсація за невикористану основну щорічну відпустку за 34 календарних дні.

-При звільненні працівниці ОСОБА_2 не нарахована, та не виплачена грошова компенсація за всі не використані нею дні додаткової відпустки на дітей, як одинокій матері, за 2019 р. терміном 10 календарних дні та за 2020 р. терміном 10 календарних дні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення визнав . Суду пояснив ,що на даний час всі порушення трудового законодавства виправлені .

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 інкримінують:

-Вчинення порушення частини третьої статті 184 КЗпП: звільнення одиноких матерів, які мають дитину віком до чотирнадцяти років з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Вказане правопорушення полягає у звільненні працівниці ОСОБА_2 , яка є одинокою матір`ю, яка має дитину віком до 14 років. Працівницю ОСОБА_2 було звільнено відповідно до наказу №70 від 21.12.2020 р. Отже, вказане правопорушення вчинено 21.12.2020 року.

-Вчинення порушення частини першої статті 115, частини першої статті 24 ЗУ № 108: виплата заробітної плати проводиться не регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Вказане правопорушення полягає у виплаті працівниці ОСОБА_2 нарахованої заробітна плата за жовтень 2020 року в порушення норм чинного законодавства за першу половину місяця 22.12.2020 року, за другу половину місяця 24.12.2020 року. Отже, вказане правопорушення вчинено 24.12.2020 року.

-Вчинення порушення, частини четвертої статті 115 КЗпП, статті 21 ЗУ № 504: заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Вказане правопорушення полягає у тому, що працівниці ОСОБА_2 , якій з 02.11.2020 року надавалась додаткова оплачувана відпустка на дітей, як одинокій матері, терміном на 10 календарних дні за 2018 рік, нарахована заробітна плата за додаткову відпустку фактично виплачена 29.12.2020 року. Отже, вказане правопорушення вчинено 29.10.2020 року.

-Вчинення порушення частини першої статті 116 КЗпП:при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не провадиться в день звільнення. Вказане правопорушення полягає у тому, що звільнена 21.12.2020 року працівниця ОСОБА_2 , отримала повний розрахунок по заробітній платі при звільненні 05.02.2021 року Отже, вказане правопорушення вчинено 21.12.2020 року.

У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Системний аналіз положень п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 1, ст. 7, ст. 245 КУпАП, дозволяє зробити висновок про те, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з`ясування обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, в тому числі і винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також кореспондується з вимогами ст. 284 КУпАП, за змістом якої суд у резолютивній частині повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Диспозиція ч. 2 ст. 41 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, або ті самі діяння, вчинені щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину з інвалідністю.

Тобто, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 41 КУпАП є зокрема вчинення порушення вимог законодавства про працю щодо одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років.

Матеріали справи свідчать, що інкриміновані ОСОБА_1 порушення вимог законодавства про працю щодо одинокої матері, яка виховує дитину віком до 14 років ОСОБА_2 : порушення вимог частини третьої статті 184 КЗпП, частини першої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24 ЗУ № 108, частини четвертої статті 115 КЗпП, статті 21 ЗУ № 504, частини першої статті 116 КЗпП вчинено 21.12.2020 року, 24.12.2020 року, 29.10.2020 року відповідно.

Протокол про адміністративне правопорушення складений 23 березня 2021 року.

Адміністративний матеріал надійшов до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 26 березня 2021 року, тобто суд позбавлений можливості прийняти рішення в строки передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП щодо інкримінованих ОСОБА_1 порушень вимог законодавства про працю щодо одинокої матері, яка виховує дитину віком до 14 років ОСОБА_2 : порушення вимог частини третьої статті 184 КЗпП, частини першої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24 ЗУ № 108, частини четвертої статті 115 КЗпП, статті 21 ЗУ № 504, частини першої статті 116 КЗпП, оскільки на момент надходження до суду адміністративного матеріалу та на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП щодо цих правопорушень закінчилися.

Разом з тим, ОСОБА_1 інкримінують також вчинення порушення частини першої статті 83 КЗпП, яке полягало у тому, що при звільненні працівниці ОСОБА_2 не нарахована, та не виплачена грошова компенсація за всі не використані нею дні додаткової відпустки на дітей, як одинокій матері. Так як, ОСОБА_2 було звільнено відповідно до наказу № 70 від 21.12.2020 року і на час розгляду справи їй так і не нарахована, та не виплачена грошова компенсація за всі не використані нею дні додаткової відпустки на дітей, як одинокій матері суд вважає це правопорушення триваючим. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення № ПЛ837/341/АВ/П/ПТ складено 23.03.2021 року в якому зафіксовано вказане правопорушення, суд вважає, що днем його виявлення є 23.03.2021 року. Отже, на час розгляду справи строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП щодо інкримінованих ОСОБА_1 порушень вимог законодавства про працю щодо одинокої матері, яка виховує дитину віком до 14 років ОСОБА_2 порушення вимог частини першої статті 83 КЗпП на час розгляду справи не закінчилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КУпАП у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до наказу КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради № 70 від 21.12.2020 року працівницю ОСОБА_2 було звільнено в зв`язку з прогулом без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Як свідчить журнал реєстрації документів одиноких матерів, 21.12.2018 р. працівницею ОСОБА_2 надано до адміністрації підприємства документи, що засвідчують факт статусу одинокої матері, яка має дитину віком до 14 років, а саме: свідоцтво про народження дитини № НОМЕР_2 від 18.01.2012 р. (дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 ), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 21.12.2018 р. та свідоцтво про шлюб № НОМЕР_3 від 13.02.2015 р. Крім того, про визнання підприємством того, що ОСОБА_2 є одинокою матір`ю, яка має дитину віком до 14 років свідчить той факт, що працівниці ОСОБА_2 надавалась додаткова оплачувана відпустка на дітей за 2018 рік, як одинокій матері, відповідно до наказу № 105-К від 02.11.2020 року. Докази що ОСОБА_2 надавалася додаткова відпустка на дітей, як одинокій матері, за 2019 р. терміном 10 календарних дні та за 2020 р. терміном 10 календарних дні у матеріалах справи відсутні. Також, у матеріалах справи відсутні докази що при звільненні працівниці ОСОБА_2 , їй нарахована, та виплачена грошова компенсація за всі не використані нею дні додаткової відпустки на дітей, як одинокій матері, за 2019 р. терміном 10 календарних дні та за 2020 р. терміном 10 календарних дні. Враховуючи зазначені обставини суд приходить до висновку про порушення вимог ч. 1 ст. 83 КУпАП при звільненні працівниці ОСОБА_2 .

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № ПЛ837/341/АВ/П/ПТ від 23.03.2021 року (а. с. 1-2), актом перевірки № ПЛ837/341/АВ/П/ПТ від 23.03.2021 року (а. с. 3-7), копією розпорядження Миргородської міської ради Полтавської області від 29.09.2020 року № 192-к про призначення ОСОБА_1 начальником Комунального підприємства «Миргородська управляюча компанія» (а. с. 9), копією наказу Миргородського житлово-експлуатаційного управління від 30.11.2018 року № 58, відповідно до якого ОСОБА_2 прийнято на роботу двірником за строковим трудовим договором з 03.12.2018 по 31.12.2020 року; копією наказу Комунального підприємства «Миргородська управляюча компанія» від 21.12.2020 року № 70 про звільнення за прогул без поважних причин ОСОБА_2 (а. с. 18), копією особової картки №8 (а. с. 21), копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а. с. 22), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 3 від 21.12.2018 року (а. с. 23-24); копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 (а. с. 25); копією журналу документів одиноких матерів (а. с. 26);копією наказу Комунального підприємства «Миргородська управляюча компанія» від 02.11.2020 року № 105-К (а. с. 30) про надання ОСОБА_2 додаткової оплачуваної відпустки на дітей, як одинокій матері за 2018 рік; копією заяви ОСОБА_2 про надання додаткової відпустки як одинокій матері(а. с. 9).

Таким чином, допустивши, що при звільненні працівниці ОСОБА_2 їй не нарахована, та не виплачена грошова компенсація за всі не використані нею дні додаткової відпустки на дітей, як одинокій матері, за 2019 р. терміном 10 календарних дні та за 2020 р. терміном 10 календарних дні, ОСОБА_1 порушено вимоги ч. 1 ст. 83 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю щодо одинокої матері, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 41 КУпАП, а отже він повинен нести відповідальність передбачену законом.

При призначенні виду адміністративного стягнення враховується особа правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягається вперше, його відношення до вчиненого адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вище викладене, суд приходить до переконання про можливість призначення ОСОБА_1 мінімального адміністративного стягнення передбаченого ч. 2 ст. 41 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 копійок.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В зв`язку з вищенаведеним на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить на день розгляду справи 454 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 40-1, 41, 221, 268, 279-280, 291, 294 КУпАП

-п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 41 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 копійок.

Рахунок для сплати штрафу: н/р (IBAN) UA 0589 9998 03 14 0805 4200 0016 305, назва отримувача коштів - ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. (призначення платежу 22030106 Судовий збір; 26436309 (5), П.І.Б платника, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, н/р (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 26436309 ).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду В. М. Куцин