СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. №759/1478/21
пр. №3/759/1165/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року

Святошинський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Горбенко Н.О., за участі секретаря судового засідання Савіцькій Л.Д., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Святошинського районного суду м.Києва справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої менеджером з роздрібної торгівлі продовольчими товарами у закладі ТОВ «Фудком», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП:

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №6 від 13.01.2021р., який надійшов від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в м.Києві, вбачається, що ОСОБА_1 13.01.2021р. о 10.00 год. не забезпечила дотрималась обмежувальних заходів в період карантину з 08.01.2021р. по 25.01.2021р., а саме, здійснювала продаж непродовольчих товарів, білизни, колгот, всупереч вимогам постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась, але причин неявки суду не повідомила, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надала.

Адвокат Стеченко Я.В., в інтересах ОСОБА_1 надав до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Фудком» менеджером роздрібної торгівлі продовольчими товарами. Як вбачається із матеріалів справи, протокол №6 від 13.01.2021р. складено на ОСОБА_1 як на посадову особу ТОВ «Фудком», яка є відповідальною за карантинні обмеження. Однак, відповідно до Наказу генерального директора ТОВ «Фудком» ОСОБА_2 №1-20/кн від 16.03.2020р. на виконання постанови КМУ №211 від 11.03.2021р. контроль запровадження обмежувальних заходів пов`язаних із карантином залишено за ним.

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд встановив наступне.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Даний склад адміністративного правопорушення є бланкетним, оскільки вказане адміністративне стягнення може застосовуватися лише у випадках передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить формулювання об`єктивної сторони (відповідної фабули) частини 1 статті 44-3 КУпАП, яка висунута в якості публічного обвинувачення ОСОБА_1 , а лише посилання на частину 1 статті 44-3 КУпАП, що позбавляє суд можливість перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке на думку особи, якою складено адміністративний протокол, вчинено ОСОБА_1 .

Порядком, зокрема, встановлено що суб`єкти господарювання повинні дотримуватись вимог Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, актів Міністерства охорони здоров`я України, постанов Головного державного санітарного лікаря України, розпоряджень керівника робіт з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації державного рівня, пов`язаної із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), рішень Київської міської ради, розпоряджень Київського міського голови та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), рішень Штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації та розпоряджень керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, інших актів законодавства.

У відповідності до п. 2 Порядку суб`єкти господарювання керуються у своїй діяльності вміщеними у цьому Особливому порядку загальними вимогами щодо персоналу, дезінфекції, вхідного санітарного контролю та інформування відвідувачів, а також спеціалізованими вимогами щодо конкретних видів діяльності.

Так, пунктом 7 Порядку передбачено обов`язок забезпечити проведення щоденної термометрії всіх працівників (перед початком робочої зміни та після її завершення), результати термометрії вносити до оформлених на кожного працівника листків термометрії.

Тобто, вказаним Порядком встановлено вимоги лише до суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, аналізуючи положення ст. 44-3 КУпАП можна зробити висновок, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, вона не є власником або директором закладу, а є лише найманим працівником. Також в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що саме на неї покладались організаційно-адміністративні повноваження по даному закладу, щодо дотримання карантинних норм. А отже, на думку суду, рішення щодо роботи приймає керівництво закладу (юридичної особи), яке і несе відповідальність за вчинення дій зазначених у протоколі.

Отже, судом установлено, що ОСОБА_1 займає посаду менеджера в роздрібній торгівлі продовольчими товарами та жодних організаційно-адміністративних повноважень на неї, щодо роботи закладу та дотримання в ньому карантинних норм, керівництвом не було покладено. Жодної господарської діяльності вона не здійснювала, а виконувала лише свої трудові обов`язки. Принаймні суду не надано доказів протилежного особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Наведений судом аналіз положень закону та наданих доказів свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, а отже з цих підстав провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №6 від 13.01.2021р., слід закрити.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 9, 44-3, 221, 247, 268, 276, 277, 278, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №6 від 13.01.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя Н.О.Горбенко