Справа № 197/371/21
Провадження № 3/197/172/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Леонідова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Дніпропетровської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021 до Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого 28.03.2021 о 11657 в м.Кривий Ріг Інгулецького району по вул.Гірників навпроти буднку 34 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом SPARK SP 110C-r в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою Drager Alcotest 6829 ARHJ-0270, що підтверджується тестом №718 від 28.03.2021 результат огляду становить 0,56 % проміль. Відеофіксація нагрудний відеореєстратор НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи встановлено, що дана справа не належить до компетенції судді Широківського районного суду Дніпропетровської області, оскільки відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, за місцем проживання правопорушника.

В свою чергу, питання передачі справи про адміністративне правопорушення до іншого суду не врегульовано нормами КУпАП.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на справи про адміністративні правопорушення поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушенням». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України поширює певні гарантії кримінального процесу, і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А тому, з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права. Отже, в даному випадку для вирішення питання щодо належної підсудності даного адміністративного матеріалу застосувати необхідно відповідні норми Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частиною 1 статті 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі справи з одного суду до іншого, а саме кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Абзацом 2 частини 1 статті 34 КПК України, крім того, визначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосудця (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

При цьому, ч.ч. 2, 3 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають право вирішувати питання про передачу справи з одного суду до іншого, зокрема, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією судців Верховного Суду.

З наведеного вбачається, що ані КУпАП, а ні КПК України, не передбачено можливості передачі справи з одного суду до іншого за рішенням суду першої інстанції.

При цьому, суд бере до уваги, що частиною 5 статті 34 КПК України визначено, що спори про підсудність між судами не допускаються.

Окрім того, відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Діяння, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, вчинене по вул.Гірників в м.Кривий Ріг Інгулецького району, може розглядатися Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 276, 278 КУпАП, ст. 32, 34 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний матеріал №197/371/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП передати до Дніпровського апеляційного суду, для вирішення питання передачі справи до суду, уповноваженого для розгляду справи у спосіб визначений законодавством, або для розгляду у встановлений законом порядок.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя О.В. Леонідова