справа № 208/75/21
№ провадження 3/208/1777/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює медичною сестрою у клініці «Пластичної хірургії» в місті Дніпро, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 178195 від 15.08.2020 року, -

встановив:

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 178195 від 15.08.2020 року, слідує, що 15.08.2020 року о 17.40 годині ОСОБА_1 знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в громадському місці, вдарила по обличчю громадянку ОСОБА_2 , 1967 року народження, вчинивши дрібне хуліганство, порушила громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Постановами судді від 09.10.2020, 07.12.2020, 05.01.2021, 19.02.2021 та 19.03.2021 року даний адміністративний матеріал було направлено на доопрацювання, однак справа повернулася до суду 27.04.2021 року без усунення жодних недоліків, окрім супровідного листа щодо чергового направлення справи до суду жодних інших дій співробітниками поліції вчинено не було.

Так, відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Як вбачається з матеріалів потерпіла ОСОБА_2 звернулась до лікарні з приводу того, що ОСОБА_1 її вдарила, оскільки у неї був струс мозку, і зараз з цього приводу відомості внесені 26.08.2020 року в ЄДРДР кримінальне провадження № 0000099 за ознаками кримінального порушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за фактами зазначеними у протоколі серії ВАБ № 178195 від 15.08.2020 року, копію витягу долучила до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1), пояснення (а.с. 2, 3,6,7), рапорт з викладеними обставинами події (а.с.4) протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення (а.с.5), копію витягу з ЄДРДР кримінальне провадження № 0000099 за ознаками кримінального порушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (а.с. 11), згідно якого 15.08.2020 о 17:30 год., за адресою: АДРЕСА_3 , потерпілій ОСОБА_2 завдані тілесні ушкодження, приходжу до наступного.

Згідно зі ст. 173 КУпАП правопорушенням є дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення настає лише тоді, коли діяння за своїм характером не тягне за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до ст. 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка була висловлена у його рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії» гарантії прав людини передбачені Конвенції щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів («тест Енгеля»). Таким чином, гарантії, передбачені ст.4 Протоколу № 7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

Відповідно до пункту 8 статті 247 КУпАП, якщо встановлено наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту, таке провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП слід закрити, оскільки проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 26.08.2020 року в ЄДРДР кримінальне провадження № 0000099 за ознаками кримінального порушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, з приводу тих самих фактів і обставин, що й зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 178195 від 15.08.2020 року.

Разом з тим, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення. Сплив даного строку є безумовною підставою для закриття справи за умовами п.7 ст.247 КУпАП.

Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Крім того, логічне тлумачення абз.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення необхідно враховувати положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Крім того, п.7 ч.1 ст.247 КУпА не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Отже, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 11 липня 2018 року в справі № 308/8763/15-а та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Вказане правопорушення не є триваючим, тому суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП та на підставі п. 8 ч.1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 10, 173, 247, 283 - 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП та на підставі п.8 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Івченко Т. П.