Єдиний унікальний номер 725/1560/21
Номер провадження 3/725/1047/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 12.03.2021 року о 20 год. 39 хв. в м.Чернівці по вул. Таджицькій, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога ЧОНД за адресою м.Чернівці вул. Миколаївська, 30А.

Такі дії ОСОБА_1 згідно вказаного протоколу кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в його інтересах діяв адвокат Колчанов Р.В., який направив до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування зазначеного клопотання посилався на наступні обставини.

Так, вказував на те, що ОСОБА_1 не було роз`ясненого його прав передбачених ст. 268 КУпАП, а також не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, у фабулі протоколу не вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду,тим самим не розкрито суть правопорушення, у зв`язку з чим вважає, що у протокол про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, зазначав про порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було вручено акту огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та такий акт взагалі не був складений на місці зупинки авто, а той, що доданий до матеріалів справи був складений значно пізніше, що також підтверджується відеозаписом. При цьому, ОСОБА_1 не було поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Щодо наявного в матеріалах справи висновку ЧОНД № 150 від 12.03.2021 року зазначав, що він є неналежним та не допустимим доказом по справі, оскільки час проведення огляду лікарем водія ОСОБА_1 , вказаний у висновку 22 год. 15 хв., натомість на відеозаписі, доданому до матеріалів справи початок проведення медичного огляду лікарем зафіксовано о 22 год. 23 хв., часом складання протоколу серії ДПР18 № 022132 вказано 22 год.20 хв. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення фактично складено ще до проведення огляду на стан сп`яніння. Вказував на те, що в даному медичним працівником, не зазначено, яким чином було встановлено стан сп`яніння; яким технічним засобом проводився огляд водія ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння; до висновку не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; не вказано, яку кількість проміле алкоголю було виявлено у водія ОСОБА_1 , а з відеозапису вбачається, що працівником ЧОНД не було проведено повторного (контрольного) огляду через 20 хвилин.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Відповідно до п. 4 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду вирішує питання чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. в) п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2,3, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, направленню водія до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду повинно передувати його відмова від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловлена незгода з результатами тесту проведеного на місці зупинки.

Так, до матеріалів справи долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому відсутні відомості про факт відмови водія від проходження такого огляду або ж його незгода із результатами такого огляду, у зв`язку із чим суд ставить під сумнів підстави направлення водія на огляд у заклад охорони здоров`я.

Окрім того, із вказаного акту вбачається, що працівниками поліції були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти огляд, а саме - почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода.

У відповідності до вимог п. 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, працівниками патрульної поліції надано для дослідження відеозапис з нагрудних відеореєстраторів обставин, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, з якого не вбачається наявність у ОСОБА_1 будь-яких із визначених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції візуальних ознак алкогольного сп`яніння, оскільки його поведінка відповідала життєвим обставинам, що склались на той момент, що також підтверджується копією схеми місця ДТП.

Дослідивши письмові та електронні докази по справі, суд приходить до висновку про слушність тверджень захисника щодо наявності процедурних порушень, які ставлять під сумнів зібрані працівниками поліції докази, зокрема ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, а його відмова від отримання такого примірнику не зафіксована належним чином, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення лише міститься запис про відмову від підпису у протоколі та у графі про те, що він повідомлений про місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Надаючи оцінку висновку ЧОНД №150 від 12.03.2021 року в сукупності з іншими зібраними у справі доказами, суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини у постанові по справі «Хан проти Сполученого Королівства», відповідно до якої у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд застосовується концепція «плодів отруєного дерева», тобто оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому і якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у неналежний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що процедура направлення водія до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння була дотримана, зазначений висновок лікаря-нарколога ставиться під розумний сумнів, а тому не береться до уваги як допустимий доказ вини ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинуваченого у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Наведені вище обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 252, 268, 283-285, 294, 130 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна