ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу захисників Гамбарнюк М.П. та Бербенюк М.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 березня 2021 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 (трьохсот сорока) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду, 04.01.2021 року о 00 год. 16 хв. в м. Чернівці по вул. Руська, 248Б, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 та виїжджав з другорядної дороги (дворів) на вулицю Руська. При цьому не надав переваги у русі автомобілю «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого останній допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився на парковці. Вказаний автомобіль ВАЗ в свою чергу зіштовхнувся з автомобілем «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_4 , який в свою чергу зіштовхнувся з автомобілем «Фіат Добло» д.н.з НОМЕР_5 .

ЄУНСС №725/108/21 Головуючий у І інстанції: Галичанський О.І.

Провадження №33/822/186/21 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ст. 124 КУпАП

На вказану постанову суду, захисники Гамбарнюк М.П. та Бербенюк М.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подали апеляційну скаргу. В якій вказану постанову вважають незаконною, оскільки суд не дослідив в повному обсязі усі докази та не надав їм належної оцінки.

Звертають увагу на те, що з тексту протоколу слідує, що в діях водія ОСОБА_1 нібито вбачається порушення вимог п.16.11 ПДР, за що наступає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Однак, дорожньо-транспортна пригода, обставини якої з`ясовуються сталася не на перехресті, а тому зазначення поліцейським у протоколі вищенаведених вимог п.16.11 ПДР, стосовно дій водія ОСОБА_1 , взагалі є нічим не мотивоване та позбавлене технічного змісту, оскільки ці вимоги регламентують дії водіїв виключно на перехрестях, а не в ситуаціях поза ними.

Стверджують, що зіткнення сталося через те, що водій автомобіля «AUDI Q5», рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху у населеному пункті, не гальмуючи, зманеврував на зустрічну смугу, де і сталося зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN-GOLF», який вже закінчував виконання маневру повороту ліворуч, при цьому смугу руху автомобіля «AUDI Q5» була вже практично звільнено автомобілем«VOLKSWAGEN-GOLF» і водій ОСОБА_2 міг вільно продовжити рух прямо, вільною ділянкою своєї смуги руху, шириною 4-5 м, тримаючись ближче до правого краю дороги та дотримуючись дозволеної швидкості у населеному пункті не більше 50 км/год.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 і п.10.2 ПДР України (відповідно до дослідницької частини наданого експертного висновку). Однак, сторона захисту не згідна з таким висновком суду, а тому дане рішення є незаконним і таким, що суперечить діючому законодавству.

Так як, згідно дослідницької частини експертного висновку вбачається, що в такій дорожній ситуації у діях водія ОСОБА_1 , з технічної точки зору, встановлені невідповідності вимогам п.10.1 і п.10.2 ПДР України, разом з тим, вони не перебуватимуть у причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

Просять постанову суду скасувати, а справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисників Гамбарнюк М.П. і Бербенюк М.В., які підтримали свої апеляційні вимоги та наполягали на їх задоволенні з підстав наведених в ній, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.

Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував. Дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не з`ясував при цьому всіх обставин, що мають значення у справі, чим допустив формальний підхід до судового розгляду та дійшов передчасного висновку про наявність в діях останнього складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №027501 від 04.01.2021 р., ОСОБА_1 04.01.2021 року о 00 год. 16 хв. в м. Чернівці по вул. Руська, 248Б, керуючи т/з «VOLKSWAGEN-GOLF» р.н. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги (дворів) на вулицю Руська, не надав перевагу т/з «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого останній допустив зіткнення з т/з ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_3 припаркований на паркові, той в свою чергу допустив зіткнення з т/з «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_4 , який допустив зіткнення із т/з «FIAT DOBLO» д.н.з НОМЕР_5 . Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не можна погодитись з тим, що вказані обставини є достовірно встановленими, зважаючи на те, що відносно них захисники Гамбарнюк М.П. та Бербенюк М.В. й особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 висловлюють небезпідставні заперечення, які підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається із постанови суду, в судовому засіданні першої інстанції, ОСОБА_1 та його представник-захисник Бербенюк М.В. заперечували факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Просили суд, взяти до уваги їх пояснення та клопотання захисника Гамбарнюка М.П. про закриття справи про адміністративне правопорушення з підстав заявлених в письмовому клопотанні щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки, вимог п.16.11 ПДР, стосовно дій водія ОСОБА_1 , взагалі є нічим не мотивоване та позбавлене технічного змісту, так як ці вимоги регламентують дії водіїв виключно на перехрестях, а не в ситуаціях поза ними.

Аналогічні доводи апелянти навели в своїй апеляційній скарзі.

В основу оскаржуваного судового рішення, як доказ встановлення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя поклав відомості, які зазначені у дослідницькій частині наданого експертного висновку. Відповідно до якого, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявна не відповідність вимогам п.10.1 і п.10.2 ПДР України, і саме внаслідок цих порушень сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів під керуванням ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ..

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх не достатньо обґрунтованими.

Так, стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до правил дорожнього руху України, а саме загальної частини, дорожньо-транспортна пригода це - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Так, з протоколу серії ДПР №027501 від 04.01.2021 р. вбачається, що ДТП, яка мала місце 04.01.2021 року о 00 год. 16 хв. за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , призвела до пошкодження ряду транспортних засобів. Внаслідок чого, дії ОСОБА_3 п.16.11 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

За наслідками розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 виїжджав з прилеглої території на проїжджу частину вул. Руської в м. Чернівці, маючи на меті рухатись в бік с. Остриця, Герцаївського р-ну, Чернівецької області.

Згідно п.1.10 ПДР, перехрестям вважається місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території, при цьому прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Таким чином, виїзд з двору по вул. Руській, 248Б на проїжджу частину вул. Руської не вважається перехрестям нерівнозначних доріг та в даному випадку слід керуватись вимогами п.10.2 ПДР України, відповідно до якого виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Натомість, про порушення вимог п.10.2 ПДР України у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Враховуючи, що протокол про адміністративне порушення є одним із основних доказів у справі про притягнення особи до відповідальності за порушення ПДР України, останній має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП та обставини відображені у ньому мають бути конкретними і зрозумілими.

Європейський суд з прав людини в певних випадках поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного та зважаючи на висновки, що містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії», суд у постанові у справі про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати (редагувати) фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді, оскільки внаслідок такої зміни (редагування) буде порушено як право особи на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) так і принцип рівності сторін процесу. Як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати фабулу правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема вказувати пункт ПДР України внаслідок порушення якого відбулось зіткнення транспортних засобів та їх механічні пошкодження, як в даному випадку було зроблено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Отже, обставини, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушенням ОСОБА_1 вимог п.16.11 ПДР України, не узгоджуються з поясненнями учасників судового процесу в судовому засіданні апеляційної інстанції та матеріалами адміністративного провадження, зокрема схемою наслідків ДТП із зазначенням місця зіткнення автомобілів.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_1 , в рамках даного провадження щодо порушення ним інших вимог ПДР України, окрім тих, що вказані в протоколі серії ДПР 18 №027501 від 04.01.2021 року.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи неповноту даних та неправильність оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисників Гамбарнюк М.П. та Бербенюк М.В. задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська