Справа № 752/7155/21
Провадження № 3/752/4232/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 квітня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кахно І. А., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

19 лютого 2021 року о 05 год. 45 хв. на вулиці Лісна, 17 в місті Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Хундай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п 2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду надіслав письмові пояснення, в яких зазначив, що в стані алкогольного сп`янінні за кермо ніколи не сідає, вважає, що даний протокол складений незаконно. Також зазначив, що повертаючись ввечері 18 лютого 2021 року додому неподалік від дому, він зрозумів, що в автомобілі майже перестали працювати гальма, а виїжджати з непрацюючи гальмами на дорогу було небезпечено. В зв`язку з цим, він був змушений припаркувати автомобіль на узбіччя, де застряг в снігу його транспортний засіб. Також зазначив, що на нього чекав його друг, з яким вони домовлялися раніше про зустріч. Зустрівшись з другом ОСОБА_4 , він йому допомагав витягнути автомобіль із сугробу, але в них нічого не вийшло і вони пішли до нього додому. Пізніше ОСОБА_1 згадав, що в автомобілі забув свій мобільний телефон, повернувшисяь до свого автомобілю, щоб забрати телефон, він послизнувся і неміг підвезтися, а прийшов до тями, коли вже його розбудили інспектори поліції.

У поясненнях свідка ОСОБА_4 зазначено, що він з ОСОБА_1 18 лютого 2021 року ввечері домовилися про зустріч. Однак, коли він приїхав до приятеля, той йому повідомив, що його автомобіль заїхав у сугроб, вигянути зі снігу автомобіль їм не вдалося і вони разом пішли додому до ОСОБА_1 , де і пробули дл пізньої ночі. ОСОБА_1 за кермом в стані алкогольного спянінння 19 лютого 2021 року не їздив, тому що його автомобіль був у сугробі.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Сучков О. С. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивовано тим, що матеріали справи не містить жодних доказів факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не може сам по собі бути беззаперечним доказом вчиненння особою адміністративного правопорушення. Відповідно до відеозапису з боді-камери поліцейського АА-00307, який міститься у матеріалах справи, автомобіль увесь час стоїть припаркований на узбіччі, незаведений і нікуди не рухається і ОСОБА_1 таким автомобіленм не керував; не зрозуміло хто ним керував, та чи взагалі він був зупинений працівниками поліції, хоча відповідно до Інструкції відеозапис має буде безперервним, починаючи від моменту зупинки транспортного засобу, закінчуючи складанням протоколу. відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 19 лютого 2021 року о 05 год. 45 хв. виключає доведеність наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначив, що не може стверджувати той факт, що ОСОБА_1 був стані алкогольного сп`яніння 19 лютого 2021 року о 05 год. 45 хв. Крім того, поліцейськими не було дотримано передбачений законом порядок проведення огляду на стан спяніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, із самого протоколу не зрозуміло від якого огляду відмовився ОСОБА_1 (від алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння), на місці чи у медичному закладі. У протоколі не зазначено, які конкретно дії вчинив ОСОБА_1 для ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння. Також у протоколі не долучено доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та затримання транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_1 , що є порушенням Інструкції № 1395. Наведене додатково ставить під сумнів наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на вказані обставини, захисник Сучков О. С. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення № 752/7155/21 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника, вивчивши письмові пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_4 та матеріали справи, долучені до протоколу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №124158 від 19 лютого 2021 року складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст. 256 КУпАП , містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Судом установлено, що 19 лютого 2021 року о 05 год 45 хв на вулиці Ліснича, 17 в місті Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Хундай Соната", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та у лікаря-нарколога водій відмовився у присутності двох свідків.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №124158 від 19 лютого 2021 року, поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

При цьому суд критично ставиться до пояснень захисника ОСОБА_1 - Сучкова О. С. про те, що ОСОБА_1 19 лютого 2021 року о 05 год 45 хв не перебував за кермом автомобіля "Хундай Соната", д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки дослідженим судом з нагрудної камери поліцейського, долученим до протоколу, зафіксовано, що ОСОБА_1 саме біля водійського місця був непритомний. Також на відео зафіксовано, що в автомобілі є різні пляшки з алкоголем.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 з наступними змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Суд вважає, що поза розумним сумнівом саме ОСОБА_1 до моменту припаркування автомобіля на узбіччя керував ним . Знаходження ОСОБА_1 о 05 год. 45 хв. (за 200-300 м від його будинку, що підтвердив захисник Сучков О. С.) у непритомному стані біля водійського місця автомобіля виключає у суда будь-які сумніви того, що саме ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем. Той факт, що в момент прибуття поліцейських ОСОБА_1 не сидів за кермом (а лежав непритомний біля водійського посвідчення), з урахуванням сукупності доказів, не виключає його відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису вбачається, що після того, як поліцейські працівники привели ОСОБА_1 до тями він мав явні ознаки, які характерні для особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Пункт 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, встановлює ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці.

Дослідивши вказаний відеозапис та проаналізувавши зафіксовану на ньому поведінку ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що у працівників поліції були підстави вважати, що останній перебував з ознаками алкогольного сп`яніння.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції в м. Києві, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі обставини.

Твердження захисника Сучкова О. С. про те, що на відеозаписі не зафіксована від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 та йому не було роз`яснено право на проходження огляду самостійно не може бути враховано, оскільки з перегляду відеозапису наданого Управлінням патрульної полдіції в м. Києві вбачається, що ОСОБА_1 поліцейський пропонував пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці події з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди пройти огляд в закладах охорони здоровя.

Доводи захисника Сучкова О. С. про невідсторочення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не може бути самостійною підставою для закриття провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, дають суду підстави вважати наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя І. А. Кахно