Справа № 417/201/21
Провадження № 33/810/66/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 16 квітня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Марківського районного суду Луганської області від 16 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 16 лютого 2021 року о 19.51 годині ОСОБА_1 в смт. Марківка на пл. Соборній керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікарні КНП Марківська БПЛ МСР, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає вищевказану постанову не обґрунтованою, у зв`язку з неповнотою проведеного судового розгляду, а також, що при винесені вказаної постанови суддя порушив його право на справедливий судовий захист, а також порушив принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Вказує, що співробітники СРПП відділення поліції №1 Старобільського РУП в Луганській області не зупиняли його за кермом транспортного засобу. Судом першої інстанції було встановлено, що прибувши на місце зупинки транспортного засобу, співробітники вказаного відділення поліції побачили автомобіль, в якому не було водія. Посилається на набрання 01 липня 2020 року чинності Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким була змінена редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП та КК України доповнено ст. 286-1. Таким чином, на думку апелянта, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 01 липня 2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність. Тому притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених вище підстав є неможливим, а відтак постанова суду у частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність. З огляду на приписи ст. 266 КУпАП, переконаний, що за наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, така особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то працівник поліції складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Тому вимога працівника поліції, одразу провести огляд у закладі охорони здоров`я, тобто минаючи первинну стадію огляду з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, яка прямо передбачена ч. 2 ст. 266 КУпАП, є прямим порушенням порядку проведення такого огляду. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП проведений огляд є недійсним.

У судове засідання ОСОБА_2 , який подав апеляційну скаргу, не з`явився. Був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею дотримано було.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді першої інстанції є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на такі докази.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 032715 від 16 лютого 2021 року, ОСОБА_1 в цей день о 19.51 годині в смт. Марківка на пл. Соборній керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікарні КНП Марківська БПЛ МСР, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються іншими доказами.

Відеозаписом, на якому зафіксовані обставини керування ОСОБА_1 16 лютого 2021 року о 19.51 годині транспортним засобом ВАЗ 2101.

Відсутність даних про зупинку поліцейськими транспортного засобу під керування водія, не виключає можливість складання щодо цього водія протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, у разі наявності належних та допустимих доказів вчинення ним цього адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного відповідні доводи ОСОБА_1 , як на окрему підставу для скасування постанови судді та закриття провадження у справі є безпідставними.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41 від 16 лютого 2021 року, який проведено у КНП «Марківська БПЛ МСР» лікарем ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 перебував в алкогольному сп`янінні.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 266 КУпАП передбачає можливість пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також в найближчому закладі охорони здоров`я лікарем, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає обов`язкового проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Напроти особа щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, може відмовитися від такого огляду, не погодитися з його результатами.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Отже в деяких випадках огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів взагалі не передбачений.

У відповідності до матеріалів справи ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я лікарем, отже слід вважати, що той відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому законодавство про адміністративне правопорушення не регламентує, яким чином повинно бути зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським, тому відсутність даних про проведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння, не може вважатися порушенням порядку іншого огляду лікарем в закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу неправильного застосування суддею редакції статті 130 КУпАП, то з цими доводами погодитися неможна, виходячи з такого.

З 01 липня 2020 року набув чинності Закону № 2617-VIIІ.

Разом з тим, Законом № 720-IX внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст. 130 КУпАП і виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.

За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.

Проте з урахуванням положення нормам ч. 5 ст. 94 Конституції України, то слід вважати, що Закон № 720-IX набрав чинності 03 липня 2020 року, з дня його опублікування.

Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 16 лютого 2021 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 286-1), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Марківського районного суду Луганської області від 16 березня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук