П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом інспектора ВБДР УПП в Закарпатській області ДПП відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 177594 від 17.03.2021 року вбачається, що 17.03.2021 р., о 16 год. 11 хв., ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп» 800 км, здійснював нерегулярні перевезення пасажирів легковим автомобілем марки «Fiat SCUDO» д.н.з. НОМЕР_1 в кількості більше п`яти чоловік, а саме восьми пасажирів, чим порушив п.п.11 п.3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення є вчинення особою певної дії або бездіяльності, які згідно ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі. Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, фактів, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Вказана норма є бланкетною і відсилає до інших нормативно-правових актів.

Карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України (Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Згідно з пп.11 п.3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: за окремим рішенням регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій - здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним та залізничним транспортом у межах відповідних регіонів, крім транзитних перевезень та перевезень легковими автомобілями, кількість пасажирів, включаючи водія, в яких не більше п`яти осіб без урахування дітей віком до 14 років.

Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ містить визначення щодо термінів «нерегулярні пасажирські перевезення» та «регулярні пасажирські перевезення».

Нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Як встановлено суддею, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП вказаних вимог не дотримано.

Зокрема, до протоколу не надано доказу того, що гр. ОСОБА_1 здійснював нерегулярні чи регулярні пасажирські перевезення (договір про надання послуг з перевезення пасажирів, паспорт маршруту тощо).

Разом з тим, до протоколу не долучено жодних фото-, відеоматеріалів, у зв`язку з чим не вдається можливим встановити наявність чи відсутність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не надано належної оцінки і не вжито всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, а відтак, у даній справі виникає сумнів у винуватості ОСОБА_1 .

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належного та допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУПАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 62 Конституції України, ст.ст.44-3, 245, 247, 248, 251, 252, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк