ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/533/21 Справа № 179/21/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: ОСОБА_1 , захисника Дуленчук І.Д., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого зварювальником на ТОВ АгроКОМ зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 04 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено штраф в сумі 170 грн., і стягнуто судовий збір в сумі 454 грн.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 24 грудня 2020 року близько 10.00 год. вчинив психологічне насильство стосовно свого сина гр.. ОСОБА_2 , що полягли у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр.. ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу правопорушення або закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Також просить поновити строк на оскарження вказуючи, що повний текст постанови було отримано лише 12 березня 2021 року.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду незаконне, оскільки винесене з порушенням норм процесуального права, а висновки не відповідають фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 зазначає, що він не висловлювався нецензурною лайкою на свого сина, що підтверджується поясненнями останнього, а також тим фактом, що з 21 по 24 грудня 2021 року він не бачив сина, так як той перебував у школі-інтернат, та зустрів сина лише 24 грудня о 12 годині, в той час коли в протоколі вказано час вчинення правопорушення 24 грудня 2021 року о 10 годині. При цьому, апелянт вказує, що протокол складено з порушенням ст. 254, 256 КУпАП, оскільки складений з порушенням строку, так як його було встановлено 24 грудня 2021 року, а протокол складено 28 грудня, до якого не додано належних доказів суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення. Пояснення від його іменні без підпису та дати складання, а також відсутні письмові пояснення допитаних судом свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що викликає сумнів про викладені ними події, які зазначені в протоколі. На копії його протоколі відсутній його підпис в той час коли на оригіналі він наявний. Окрім того, апелянт вказує, що в протоколі не зазначено місце правопорушення. Справу розглянуто без його участі чим порушено право на захист.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та захисник Дуленчук І.Д. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що термін пропущений з поважної причини, а тому на підставі ст. 294 КУпАП, підлягає поновленню, а апеляційну скаргу необхідно розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 278 КУпАП, серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Проте, вказані вимоги закону при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , судом першої інстанції не дотримані та виконані не були.

Так, в протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, де ОСОБА_1 вчинив психічне насильство стосовно свого сина ОСОБА_2 . Матеріалами справи також не підтверджується будь-яке місце де могло бути вчинено домашнє насильство. Тому суд першої інстанції був позбавлений можливості брати як доказ вини протокол про адміністративне правопорушення за відсутності всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення, а саме місця вчинення правопорушення.

Крім того, в протоколі розкрито об`єктивну сторону правопорушення, яке виразилося в тому, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство стосовно свого сина гр.. ОСОБА_2 , що полягли у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр.. ОСОБА_2 . Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_1 , що він ніби-то висловлювався нецензурною лайкою на свого сина, апеляційний суд не бере до уваги, так як вони складалися працівником поліції, та в них відсутня інформація про час та місце вчинення правопорушення, а також не має дати складання пояснень. Окрім цього, допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 пояснила, що про виражання нецензурною лайкою ОСОБА_1 на свого сина дізналася від громадян, однак будь-які письмові пояснення свідків щодо даного факту в матеріалах справи не має. Допитані в суді І інстанції керівник неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та свідок - соціальний педагог ОСОБА_4 також не зазначали про те, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на сина саме 24 грудня 2020 року.

Отже, під час апеляційного перегляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положенням вимоги ст. 256 КУпАП, так як не зазначено місця вчинення правопорушення, а викладена в ньому суть правопорушення не підтверджується доказами, та поясненнями допитаних судом І інстанції свідків.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанову судді районного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КпАП України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено штраф в сумі 170 грн., і стягнуто судовий збір в сумі 454 грн. - скасувати.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький