Справа № 216/1336/21
провадження 3/216/716/21
ПОСТАНОВА
іменем України

15 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником служби військової частина НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №130362 від 04.03.2021, водій ОСОБА_1 04 березня 2021 року, о 07 год 50 хв., на мкр. Всебратське-2, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу у русі транспортному засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Своїми діями, на думку працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, з протоколом не погодився та зазначив, що ПДР України не порушував, адже його транспортний засіб перебував у нерухомому стані, тобто стояв не перехресті, пропускаючи транспортні засоби, які рухались праворуч, що підтверджується відеозаписом з боді-камер працівників поліції, які складали протокол, на якому водій транспортного засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 власне стверджувала, що в`їхала у стоячий автомобіль ОСОБА_1 , крім цього, такі пояснення містяться у бланку пояснень, які ОСОБА_2 надавала у присутності ОСОБА_1 та працівників поліції під час оформлення ДТП. Також на підтвердження своєї невинуватості надав до суду диск з камер зовнішнього спостереження АСЗ «Укрнафта», яка знаходиться поряд з місцем ДТП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При цьому Правилами дорожнього руху України передбачено:
- п. 16.12 на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.
Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП.
Так, відповідно до фабули правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 та яке викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, останній керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу у русі транспортному засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Зі складеної схеми ДТП вбачається, що транспортний засіб Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснював маневр повороту ліворуч та по відношенню до автомобіля ОСОБА_1 перебував праворуч, тому останній, згідно з п. 16.12 ПДР України, повинен був надати йому дорогу. У якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП до протоколу додано схему ДТП з фото-таблицею та пояснення водія транспортного засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , яка стверджує, що повертаючи ліворуч, із-за корпуса свого авто не побачила іншого транспортного засобу, почала гальмувати, однак було вже запізно. Сталося зіткнення з автомобілем, який рухався на перехресті зліва від неї та не надав їй переваги у русі. При цьому аналогічні покази остання надала під час допиту безпосередньо у судовому засіданні під час розгляду справи.
Проте, в ході розгляду справи було встановлено, що водій транспортного засобу «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , виїхав на перехрестя рівнозначних доріг, зупинився, аби дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, та водій ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, допустила з ним зіткнення.
На думку суду обставини ДТП відбувались саме таким чином, при цьому, суд критично ставиться до пояснень водія ОСОБА_2 , адже вони змінювались на протязі розгляду справи, що підтверджується відеозаписом з боді-камер працівників поліції, на якому остання стверджувала, що вчинила зіткнення з транспортним засобом, який вже стояв на перехресті, також такі пояснення ОСОБА_2 надавала письмово та їх сфотографував ОСОБА_1 надавши до суду у якості доказів своєї невинуватості. При цьому у матеріалах справи пояснення водія ОСОБА_2 мають інший вигляд, аніж її пояснення, надані до суду ОСОБА_1 , а саме словосполучення «який стояв майже на перехресті» закреслено, що дає підстави суду сумніватися у їх належності та об`єктивності. Крім цього, саме такий розвиток ДТП зафіксовано на відеозапису з камер зовнішнього спостереження АСЗ «Укрнафта», яка знаходиться поряд з місцем ДТП та який було оглянуто під час розгляду справи.
Отже суд не може визнати пояснення водія ОСОБА_2 належним та допустимим доказом, крім цього, беручи до уваги, що схема місця ДТП відображає лише положення транспортних засобів після ДТП та напрямок їх руху до настання події, остання також не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 та використовуватись для обвинувачення лише особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КпАП України, суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, враховуючи, що згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 251, 247, 279, 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кузнецов