Справа № 265/2642/21
Провадження № 3/265/1312/21
П О С Т А Н О В А

23 квітня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з Маріупольського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вказаного протоколу встановлено, що 10 квітня 2021 року приблизно з 09-00 годині, ОСОБА_1 перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою спільного мешкання по АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 в присутності дитини ОСОБА_3 , а саме висловлював погрози та образи на адресу, вдарив ОСОБА_1 по обличчю, тим самим спричинив шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим спричинив домашнє насильство в сім`ї повторно протягом року.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, оскільки він вчинив насильство у сім`ї повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07 грудня 2017 року (далі за текстом Закон 2229-VІІІ) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно пунктам 3, 14 статті 1 Закону 2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема: відомостями, які наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, рапортом працівника поліції, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 10 квітня 2021 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства тощо.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності, але після вчинення попереднього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на шлях виправлення не став, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривень.

На підставі ст. 173-2 ч. 2 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 36, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Мельник