Справа № 392/457/21
Провадження № 3/392/368/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнський районний відділ Національної поліції України ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу: АДРЕСА_1 , працюючу, Великовисківська амбулаторія, сімейна медична сестра,

за частиною 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 04.03.2021 року, малолітня ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила булінг систематичний відносно ОСОБА_3 2009 року народження, в приміщенні Великовисківської ЗШ, а саме: психологічний насильство, так як дитина не досягла віку з якого настає адміністративна відповідальність, відповідають батьки, в даному випадеку - матір, чим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 якій роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що між її донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійсно погані стосунки які тривають не перший рік, однак ініціатором та провокатором завжди виступає ОСОБА_3 . Класний керівник на дії ОСОБА_3 не звертає уваги, а коли донька намагається захистити себе від образ, у зв`язку з чим може проявити певну агресію, класний керівник робить зауваження тільки їй. Також повідомила, що один з батьків розповів їй, про те, що його попросили написати не правдиве пояснення відносного її доньки. Зверталася до адміністрації школи про встановлення відеоспостереження, однак їй було відмовлено та рекомендовано змінити клас, якщо діти не можуть знайти спільну мову.

В судовому засідання ОСОБА_5 ,яка діє на підставі довіреності від 02.04.2021 року, та є бабусею ОСОБА_6 , не погодилася, що ОСОБА_3 є ініціатором конфлікту, як дитина він дружелюбний та не є агресором. Конфлікт між дітьми триває ще з дитячого садочку, крім того, конфлікти мали місце і в школі. Зазначила, що мама ОСОБА_7 , все заперечує, оскільки захищає свою дитину. Також зазначила, що у батьків ОСОБА_8 також конфлікт з вчителями.

До протоколу про адміністративне правопорушення на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП, працівниками поліції додано наступні докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення (а.с.2),

- рапорт про результати проведеної перевірки (а.с.3);

- пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.4-12);

- характеристика ОСОБА_3 2009 року народження, учня 5-Б класу (а.с.13);

- характеристика ОСОБА_2 2010 року народження, учениці 5-Б класу (а.с.14-15);

- результат психологічного вивчення учнів 5-Б класу ОСОБА_2 (а.с.16);

- результат психологічного вивчення учнів 5-Б класу ОСОБА_3 (а.с.17);

- пояснювальна записка ОСОБА_14 (а.с. 18);

- заява ОСОБА_14 (а.с.19);

- пояснювальна записка ОСОБА_13 (а.с.20-22).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, не доведена, зважаючи на таке.

Так, положеннями ч.3 ст.173-4 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають: у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є:

- систематичність (повторюваність) діяння;

- наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

- дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення та жодних доказах належно не викладено об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, не зазначено які саме дії доньки ОСОБА_1 підпадають під ознаки вказаного правопорушення та відповідно ці дії не кваліфіковано з посиланням на диспозицію статті. У протоколі належно не визначено в який спосіб, в який час і дні, не зазначено конкретних дій, застосовано насильство ОСОБА_2 , не вказано про те, що внаслідок відповідних дій могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано час вчинення дій, які становлять склад правопорушення, а наведено лише день його вчинення без наведення конкретних обставини події щодо події, потерпілого, способу насильства під час події, що позбавляє суд можливості підтвердити або спростувати систематичність діяння.

Із врахуванням раніше наведених положень законодавства у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено основних обов`язкових ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, які не доведено допустимими та достовірними доказами, а діяння викладене в ньому не конкретно.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП. Таким чином суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП.

Керуючись ч.3 ст.173-4 КУпАП, ст.ст.247, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Маловисківський районний судКіровоградської області.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова