Справа № 288/59/21
Провадження № 3/288/64/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є.О., з участю секретарів судових засідань Костюк О.В., Стадника О.П., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Городиського С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

місце роботи: не працює,

РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 378707 від 14 січня 2021 року, ОСОБА_1 14 січня 2021 року о 12.35 на 71-му км. а/д Житомир Сквира, керував автомобілем SUZUKI Grand Vitara д. н. з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення, надійшла до суду від відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області 15 січня 2021 року.

Справа була призначена до розгляду на 28 січня 2021 року, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, слухання справи відкладено.

18 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перенесення судового засідання призначеного на 15 лютого 2021 року на іншу дату, так як він знаходиться на самоізоляції до 22 лютого 2021 року, на підтвердження чого надав направлення на аналіз крові, справа слуханням відкладена.

Відповідно до телефонограми секретаря с/з, ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання призначене на 15 березня 2021 року.

15 березня 2021 року в судовому засіданні надійшла заява від ОСОБА_1 про перенесення судового засідання, так як він бажає укласти договір з адвокатом, справа слуханням відкладена.

15 березня 2021 року ОСОБА_1 уклав договір № 14 про надання правової допомоги з ОСОБА_2 ..

18 березня 2021 року в судовому засідання адвокат Павлюка В.М. заявив клопотання витребування доказів, справа слуханням відкладена.

23 березня 2021 року від адвоката надійшло клопотання про виклик свідків, яке судом задоволено.

Відповідно до розписки одержаної ОСОБА_1 в приміщенні суд, він був повідомлений про судове засідання, яке відбудеться 29 березня 2021 року.

29 березня 2021 року від адвоката надійшло клопотання про запит до ДП «Укрметртестстандарт» та проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 , яке судом задоволено, свідки належним чином повідомлені в судове не з`явились.

01 квітня 2021 року в судовому засіданні ОСОБА_1 просив перенести судове засідання для повторного виклику свідків, оскільки, один хворіє, а другий зайняти на роботі, справа слуханням відкладена.

06 квітня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні. Також від ОСОБА_1 надійшло аналогічне клопотання.

09 квітня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його на лікуванні. Аналогічне клопотання надійшло і від його адвоката.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а отже ОСОБА_1 знав про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього судом проте, ОСОБА_1 з письмовими поясненнями до суду не звертався.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, коли судом вживались всі можливі заходи для належного повідомлення про час та місце розгляду справи, а ОСОБА_1 знав, що справа буде розглядатись Попільнянським районним судом Житомирської області, однак до суду не з`явився, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , в такий спосіб намагається уникнути відповідальності.

Враховуючи практику ЄСПЛ, вимоги частини 2 статті 268 КУпАП, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи та передбачених статтею 38 КУпАП, строків накладення адміністративного стягнення, суд дійшов до висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , враховуючи, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, згідно частини 3 статті 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Разом з тим, в судовому засіданні 18 березня 2021 року ОСОБА_1 зазначив, що він їхав на роботу, о 12.35 годині його зупинили, запитали чи він вживав спиртне, він відповів, що не вживав. Після цього йому запропонували пройти освідування за допомогою приладу «Драгер», в результаті чого прилад показав 0,5. Працівники поліції зупинили двох свідків, яким показали результат приладу. Підписи в протоколі ставив не читаючи.

13 квітня 2021 року в судове засідання свідки не з`явились, повідомили суд телефонограми щодо неможливості прибути до зали суду в зв`язку із запровадженням карантинних обмежень.

З врахуванням викладеного з метою недопущення порушення прав ОСОБА_1 справа розглядається з участю його захисника Городиського С.С..

В судовому захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Городиський С.С., вказав, що вина ОСОБА_1 не доведена. Надав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі №288/59/21 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 та відсутності відповідальності за дане правопорушення в Кодексі України про адміністративне порушення, посилаючись на те, що протокол №378707 від 14.01.2021 року з якого вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 є акт огляду на стан сп`яніння, пояснення свідків, роздруківка з Драгера. Інші докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.,130 ч. 1 КУпАП, під час складання протоколу не зазначені в протоколі. Відеозапис, який наданий працівниками поліції до адміністративної справи є недопустимим доказом, оскільки в протоколі про адмін. правопорушення №378707 від 14.01.2021 року та на оптичному диску наданого працівником поліції відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Протокол складено з грубим порушенням ст. 256 КУпАП. Так, відповідно до протоколу №378707 вбачається, що 14.01.2021 року в 12.35 год. на автошляху Житомир - Сквира ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому Законом порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестера «Драгер». Проба - 0.50 %. При цьому ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що 14.01.2021 року алкоголю не вживав. Йому не дали можливості і не було пропоновано написати пояснення в протоколі, де є спеціальна графа для пояснень порушника, а тільки поставити свій підпис в даній графі та в інших графах, де показувала особа, яка складала протокол. Також поставив підпис на акті огляду, про те що на вказаному приборі стояли цифри 0.50 %. Окрім того, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що не відповідає дійсності. Ніяких прав ОСОБА_1 не було роз`яснено. Оскільки ОСОБА_1 пояснював поліцейському, який складав протокол, що алкоголю не вживав, тобто мало місце незгода з результатами огляду, то відповідно до ст. 266 КУпАП поліцейський зобов`язаний був запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я. За даних обставин виникає сумнів, чи мали право працівники поліції використовувати вказаний прибор. Звертає увагу суду на протокол №378707 від 14.01.2021 року з якого вбачається, що працівником Попільнянського ВП під час складання протоколу не зазначено ознак алкогольного сп`яніння та ступеня алкогольного сп`яніння, не зазначено конкретно приладу, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння та його заводський номер, чим порушено вимоги ч. 1 ст.256 КУпАП та ставить під сумнів достовірність показань невідомого приладу про ступінь алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .. З протоколу про адміністративне правопорушення неможливо зробити висновок, чи дозволеним спеціальним технічним засобом проводився огляд на стан сп`яніння та чи дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом цей технічний засіб. В акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 не зазначено також вірної назви та заводського номеру спеціального технічного засобу, як вимагає Інструкція. Даний акт є недопустимим доказом та не свідчить про наявність алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 . Вважає, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Пояснення свідків складені у вигляді рукописної інформації про свідків та про особу, щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення. Пояснення самі по собі не можуть бути використані у якості доведення вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з огляду на те, що результати проведеного огляду неможливо використати у якості допустимого доказу його вини.

Також суд звертає увагу, на те, що представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заявлялось суду клопотання про виклик до суду для допиту свідків, дане клопотання задоволено судом та неодноразову вживались заходи щодо виклику даних свідків в зал судового засідання для дачі показів, проте свідки в судове засідання не з`явились.

З відеофайлу доданого у судовому засіданні працівником поліції та дослідженого у судовому засіданні за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Городиського С.С., було встановлено, що дійсно у час та місці вказаному у протоколі про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення останньому в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Drager" на що він погодився і продув алкотестер, результат якого показав 0,50‰. Будь яких зауважень ОСОБА_1 щодо його освідування та вчинення ним адміністративного правопорушення не заявляв.

Суддя, вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Городиського С.С. вивчивши матеріали справи, оглянувши відеодиск, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується:

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 378707 від 14 січня 2021 року в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та зазначено що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституцією України, ст. 268 КУпАП, із змістом протоколу ознайомлений, відповідну копію отримав, що підтвердив власним підписом, а також те, що внесені до протоколу дані щодо нього, у тому числі адреса проживання є вірними та вказано прилад за допомогою якого проводився огляд «Драгер» ALCOTEST № 6810. В протоколі також зазначено, що до нього додано: пояснення свідків, роздруківка «Драгер», відеодиск.

- Роздруківкою приладу «Драгер» ALCOTEST № 6810 від 14 січня 2021 року, результат тесту - 0,50‰.

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено про проведення огляду у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота і нестійка хода, проведений за допомогою приладу ALCOTEST «Драгер» № 6810, результат 0,50‰ (проміле), позитивний з результатами згоден ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис. Свідки огляду: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

- Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 14 січня 2021 року, згідно яких останні були присутні під час складання даного протоколу, і при них ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» ALCOTEST № 6810, який погодився пройти тест, результат якого склав 0,50‰, у їх присутності водій з результатом тесту згоден, що й засвідчено їхними підписами в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 378707 від 14 січня 2021 року.

Як вбачається із усних заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поданих до суду телефонограмою, жодних відповідних посилань чи заперечень, щодо підписання ними письмових пояснень, щодо перебігу подій 14 січня 2021 року о 12.40 годині на 71-му км. а/д Житомир Сквира, не зазначено.

Аналізуючи зазначені пояснення свідків, суд вважає, що вони є послідовними, об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у справі, підтверджують обставини встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому є належними та допустимими доказами в справі.

- відеодиском.

Крім того, ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 378707 від 14 січня 2021 року під розпис.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 був не позбавлений можливості відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та викладених у ньому обставин події. Разом з цим, в протоколі ОСОБА_1 не зазначив, що він не вважає себе винуватим.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР України, водієві забороняється: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,

відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, в діях ОСОБА_1 , які мали місце 14 січня 2021 року, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Невизнання ним своєї вини суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з у стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Пунктом 4 р. Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07 листопада 2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 р. пунктом 2 п. І передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з пункту 3 р. І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 р. І вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7. Р. І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Згідно частин 2-4 статті 266 КУпАП, передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших випадках забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Алкотестер «Драгер» після проведення тесту у ОСОБА_1 , який був проведений 14 січня 2021 року, має показник 0,50‰, що перевищує допустиму норму ступеня алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про недопустимість такого доказу як результат тесту, з підстав відсутності у вимірювального приладу Drager Alcotest 6810 реєстрації в Україні та не проходження ним повірки у встановлений інструкцією строк є безпідставними.

Так, засоби вимірювальної техніки газоаналізатори Drager Alcotest®6510 та Drager Alcotest®6810 (далі - ЗВТ) офіційно з заводу виробника через уповноваженого представника постачалися в Україну з 2007 по 2014 роки.

У вказаний період на зазначені ЗВТ поширювалися вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 №113/98-ВР (далі - Закон), який втратив чинність 01.01.2016 на підставі Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VII та інших нормативно-правових актів і нормативних документів з метрології.

Згідно цього Закону ввезення на територію України засобів вимірювальної техніки партіями було можливим, якщо типи цих засобів занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (п.4 ст.11 Закону).

У розумінні цього Закону тип засобу вимірювальної техніки це сукупність засобів вимірювальної техніки одного і того ж призначення, які мають один і той же принцип дії, однакову конструкцію та виготовлені за однією і тією ж технічною документацією.

У відповідності до вимог Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002 (в редакції, що діяв на момент видачі сертифікатів), сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу видавалися спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (далі - ЦОВМ) іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам України для: офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями; офіційного підтвердження відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та їх подальшого ввезення на територію України партіями.

Термін чинності сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу визначався строком дії результатів державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки, який становив 3 роки.

У разі проведення з позитивними результатами наступних державних контрольних випробувань та на підставі протоколу засідання Комісії з метрології оформлявся новий сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки згідно з пунктами 2.2., 2.3 цього Порядку.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для висновку, що видані фірмі Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина вищевказані сертифікати, зокрема, сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу №UA-M/2-4574-2014 від 01.09.2014, який втратив чинність 27.03.2017, надавали Drager Safety AG & Co. KGaA та Компанії, як офіційному представнику Drager Safety AG & Co. KGaA в Україні, право на ввезення такого типу ЗВТ на митну територію України у межах строку дії сертифікатів та жодним чином не створювали прав чи обов`язків для третіх осіб і не спричинювали жодних правових наслідків.

Крім того, даний тип ЗВТ був занесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно свідоцтв про державну реєстрацію №7261/2007 від 23.11.2007 та №7261/2007 від 10.01.2010. Назва ВМ: Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co. KGaA Germany.

На той час механізм проведення державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення було визначено Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 09.11.2004 №1497 (далі - Порядок), який втратив чинність 01.07.2015.

Цим Порядком було передбачено, що на підставі рішення про державну реєстрацію медичні вироби включаються до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення (далі - Реєстр), що ведеться Держлікслужбою, а заявнику видається свідоцтво про державну реєстрацію медичних виробів (п. 12 Порядку). На останньому свідоцтві про держану реєстрацію МОЗ №7261/2007 від 10.01.2010 під час його оформлення у 2010 році було зазначено, що свідоцтво дійсне до 10.02.2015.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України №533 від 16.07.2012 «Про затвердження Порядку зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення» (далі - Порядок, який втратив чинність 02.02.2018) Держлікслужба здійснювала зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і пунктом 11 цього Порядку було визначено, що медичні вироби, які внесені до Державного реєстру в установленому порядку станом на 30.06.2015 року, перебувають у Державному реєстрі до 30.06.2020 року.

Зазначене підтверджують: лист Міністерства охорони здоров`я №992 від 11.12.2014 та лист Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» №28-10/60 від 04.04.2017.

Відповідно до яких газоаналізатори для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest®6810 виробництва концерну Drager Safety AG & Co. KGaA, що вже перебувають в експлуатації, відповідають вимогам чинного законодавства та можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення процедур «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, який затверджений наказом МВС України від 01.03.2010 №33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху» спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння: газоаналізатор «AlcoQuant 6020»; газоаналізатор «Alcotest 6510»; газоаналізатор «Alcotest 6810»; газоаналізатор «Alcotest 7410 Plus com»; прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01».

Таким чином, використання медичних виробів, в тому числі Draqer Alkotest 6810 ARВL 0901 є можливим за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Дані про порушення умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки газоаналізатора в матеріалах справи відсутні.

Так, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1447 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, а саме газоаналізатора становить 12 місяців.

Вимірювальний прилад алкотестер «Drager 6810» внесений до Державного реєстру України засобів вимірювальної техніки, має свідоцтво державної реєстрацію МОЗ України, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яке на час проведення огляду ОСОБА_1 було чинним, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1528, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки «Газоаналізатор Alkotest 6810», відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013, чинний до 12 травня 2021 року.

Відповідно до листа Державного підприємства «Всеукраїнський Державний Науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 09 квітня 2021 року № 12/41/61, «Газоаналізатор Alkotest 6810», виробництва фірми Drager Safety AG & Co.KGaA, зав. номер АRBL-0967, було повірено в ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" 12.05.2020. Результат повірки - позитивний. За результатами повірки було видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/1528, чинне до 12.05.2021.

Остання дата проведення градуювання («калібрування») та остання дата перевірки зберігаються в пам`яті газоаналізатора Alkotest 6810 і їх можна ідентифікувати через головне меню газоаналізатора. Ці дати відображаються на дисплеї газоаналізатора Alkotest 6810.

Також на запит суду відділенням поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області за вих. №1149/217 від 27 березня 2021 року, надіслано сертифікат відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва методичних виробів № UA.TR039/645 від 18 лютого 2019 року, сетифікат перевірки типу Drager «Газоаналізатор Alkotest 6810» чинний до 05 жовтня 2027 року.

Таким чином, вимірювальний прилад, за допомогою якого провадився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам закону, а тому його показники не викликають сумнівів.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , згідно статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду (лист №370/1/158-20 від 03.07.2020) щодо сталості та єдності судової практики) до особи, що вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Суд, не може погодитися з позицію захисту висловленою у судових дебатах про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частино 1 статті 130 КУпАП, оскільки матеріали справи свідчать протилежне та допустимих і належних доказів своєї позиції не надано.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справив їх сукупності, наявні в справі докази приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виправлення порушника та виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтею 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф належить стягнути на наступний рахунок: UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир.обл/Житомир обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 454 гривні 00 копійок та зарахувати його на рахунок отримувача: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін звернення до виконання три місяці.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Є.О.Зайченко