Справа № 487/475/21
Провадження № 3/487/454/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання: Янковець Г.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бурдинського С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130, 122-2 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №527807 від 19.01.2021 року, ОСОБА_1 , цього ж дня о 20-15 годині, керуючи транспортним засобом «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Адмірала Макарова, біля будинку 22 у м. Миколаєві, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою світлових та звукових спеціальних сигналів, був затриманий шляхом переслідування та блокування.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 122-2 КпроАП України, а саме порушення вимог п. 2.4 ПДР України.

Крім того, відповідно до протоколу серії ДПР18 №527806 від 19.01.2021 року, ОСОБА_1 , цього ж дня о 20-15 годині, керував транспортним засобом «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Правди, біля будинку12 у м.Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, млява мова. У присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою алкотестеру «Drager» відмовився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, як порушення вимог п.п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину в порушенні ПДР України не визнав, пояснив, що 19.01.2021 року приблизно о 20-15 год., він керуючи транспортним засобом «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Адмірала Макарова, біля будинку 22 у м. Миколаєві, був зупинений працівниками патрульної поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він погодився. При цьому, поліцейський повідомив йому, що для проходження огляду треба зачекати деякий час, доки його колеги доставлять прилад для проведення огляду (газоаналізатор «Drager»), після чого відійшов від його автомобілю. Через деякий час очікування його, дружині яка на той час перебувала в салоні автомобіля, стало зле і він вирішив негайно відвезти її до дому.

Стверджував, що рухаючись по вул.Адмірала Макарова, в районі будинку 22 у м.Миколаєві, самостійно виконав вимогу працівників поліції про зупинку, яку було подано за допомогою світлових та звукових спеціальних сигналів. Працівниками поліції не здійснювалося переслідування та блокування транспортного засобу яким він керував.

В подальшому, він продовжив рух та зупинився біля свого будинку №10-б по вул.Правди у м.Миколаєві, слідом під`їхали декілька автомобілів, з яких вийшли працівники поліції та із застосуванням фізичної сили, його з дружиною затримали і доставили до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області, за адресою м. Миколаїв, вул. Біла, 44, де йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, він висловив згоду пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак, з незрозумілих причин, працівниками поліції не було забезпечено реалізацію його права на його проходження, а натомість складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Крім того, наголосив на тому, що проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за адресою м. Миколаїв вул. Правди, 12, як зазначено у протоколі, йому працівниками поліції запропоновано не було.

На підставі викладеного, просив провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бурдинський С.І. в судовому засіданні, посилаючись на порушення працівниками патрульної поліції "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яке полягало у неналежному забезпеченні ОСОБА_1 правом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, відсутність сукупності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих адміністративних правопорушень, оскільки надані протоколи є неналежними та недопустимими доказами, просив провадження по справі закрити.

Вислухавши пояснення, ОСОБА_1 , працівників патрульної поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КпроАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КпроАП України (протокол серії ДПР18 №27807) суд виходить з наступного.

Пункт 2.4 ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами внесеними (далі ПДР України), передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Статтею 122-2 КпроАП України закріплено відповідальність водіїв за невиконання вимог поліцейського, а водіїв військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, а також невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм ст. 122-2 КпроАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та тягне за собою накладення адміністративного стягнення: за частиною 1 у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців; за частиною 2 - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Відповідно до частини 1 статті 256 КпроАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Виходячи з положень статті 254 КпроАП України, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення.

Згідно вимог пункту «a» частини 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», особа, яка обвинувачується у вчинення правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 (далі Інструкція), не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до п. 9 розділу 2 Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КпроАП України, за якою складено протокол).

Разом з тим, Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 527807 від 19.01.2021 року, не містить належної правової кваліфікації дій ОСОБА_1 , з посиланням на відповідну частину ст.122-2 КпроАП України.

Крім того, у противагу вимог п. 7 графи 2 Інструкції, вказаний протокол містить виправлення у графі зазначення статті КпроАП України, яка передбачає відповідальність за порушення особою, зазначених у його фабулі пунктів ПДР України.

З урахуванням викладеного, Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 527807 від 19.01.2021 року, є неналежним доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам ст..256 КпроАП України та положенням профільної Інструкції органів поліції.

Одночасно, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Адмірала Макарова, біля будинку №22 у м. Миколаєві, виконав вимогу працівника поліції та зупинив свій транспортний засіб без переслідування та блокування, однак самовільно покинув місце зупинки, після початку здійснення працівником поліції, а саме командиром 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області Чорній О.О., дій по проведенню його ( ОСОБА_1 ) огляду на стан сп`яніння.

Зазначені обставини підтвердили при дачі пояснень в судовому засіданні, командир 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області Чорній О.О. та його заступник ОСОБА_4 , зазначивши, що переслідування та блокування транспортного засобу «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 по вул. Адмірала Макарова, біля будинку №22 у місті Миколаєві ними не здійснювалося.

Таким чином, фактичні дії ОСОБА_1 під час керування ним 19.01.2021 року транспортним засобом «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Адмірала Макарова, біля будинку 22 у м. Миколаєві,не відповідають об`єктивній стороні правопорушення зазначеній у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 527807 від 19.01.2021 року, оскільки ОСОБА_1 , виконав вимоги п.п.2.4 ПДР України та на вимогу поліцейського зупинився з дотриманням вимог цих Правил.

З урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд приходить до висновку, щодо відсутності події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КпроАП України, інкримінованого ОСОБА_1 , згідно до переданого на розгляд суду протоколу серії ДПР18 №527807

При цьому, оскільки, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах складеного уповноваженою посадовою особою протоколу, суд позбавлений можливості давати оцінку відповідності дій ОСОБА_1 іншим вимогам ПДР України, а також положенням інших діючих нормативно правових актів.

Щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпроАП України (протокол серії ДПР18 №527806) суд виходить з наступного.

Пункт 2.5 ПДР України, передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст.266 КпроАП України - огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, обов`язку водія пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції кореспондується його право пройти вказаний огляд, в одному з визначених законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2, 6 параграфу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Чи лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 1 розділу 3 Інструкції, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо його складення є обов`язковим, порушника може бути доставлено до органу поліції.

Під час розгляду справи по суті, судом встановлено, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції 19.01.2021 року о 20-15 годині по вул.Адмірала Макарова в районі будинку 22 у м.Миколаєві.

Згідно до переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 , командиром 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області Чорній О.О., у встановленому законом порядку, а саме за допомогою спеціального технічного засобу, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 надав свою згоду, однак в подальшому, до завершення процедури огляду, самовільно залишив місце зупинки та проїхав на вул.Правди, 10-б у м.Миколаєві, за місцем свого проживання.

Після чого, відповідно до Протоколу серії АА №096626, о 20-30 годині, ОСОБА_1 був затриманий співробітниками патрульної поліції у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КпроАП України, та доставлений до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою вул.Біла, 44 м.Миколаїв.

Окремо, суд зазначає, що оскільки процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння чи фіксація його відмови від її проходження, не були належним чином проведені, на місці зупинки транспортного засобу, в районі буд.22 по вул. А.Макарова у м.Миколаєві, висновки працівника поліції, щодо можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпроАП України, на підставі яких було складено протокол про його адміністративне затримання серії АА№096626, який долучено до матеріалів справи у якості доказу, є передчасними.

Зазначене підтверджується і тим, що відповідно до Протоколу про адміністративне затримання серії АА №096626, фактично ОСОБА_1 був затриманий 19.01.2021 року о 20-30 годині, разом з тим, Направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з відміткою щодо відмови його проходження, складено заступником командира 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області Туз О.В. о 21-05 годині, крім того відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , водій ОСОБА_1 ,19.01.2021 року, саме о 21-05 годині у приміщенні Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

З урахуванням встановленого, фактично в діях ОСОБА_1 вбачалися ознаки правопорушення передбаченого ст. 185 КпроАП України, а саме злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме залишатись на місці зупинки до завершення процедури огляду на стан сп`яніння особою, відносно якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, судом встановлено, що фактично процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на місці його зупинки, в районі будинку 22 по вул.Адмірала Макарова у м.Миколаєві, розпочато не було, по причині самовільного залишення водієм місця зупинки, в подальшому у приміщенні Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області, за адресою м. Миколаїв, вул. Біла, 44, ОСОБА_1 було повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від якого він відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини, не відповідають об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, викладеного поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області Фікретлі Т.М., у Протоколі серії ДПР18 №527806, відповідно до якого 19.01.2021 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Правди, біля будинку 12 у м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння де йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння від проходження якого він відмовився.

Оскільки, при розгляді справи судом встановлено, що за адресою м. Миколаїв, вул. Правди, 12 водій ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, а зупинився самостійно, після того як самовільно залишив місце зупинки біля будинку 22 по вул.Адмірала Макарова у м.Миколаєві, та був затриманий коли знаходився поза межами транспортного засобу, окрім того, за по вул.Правди, 12 у м.Миколаїві, водію працівниками поліції не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також суд констатує, що відповідно до фабули адміністративних правопорушень, зазначених у Протоколах серії ДПР 18 №527806 та серії ДПР18 №527807, водій ОСОБА_1 19.01.2021 року в один і той же час, а саме о 20-15 годині, керуючи транспортним засобом «Lexus LX 570», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався як по вул.Адмірала Макаврова, 22 у м.Миколаєві так і по вул.Правди, 12 у м.Миколаєві, де також одночасно знаходилися і свідки події ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що викликає об`єктивні сумніви суду, щодо встановлених працівником правоохоронного органу обставин, щодо дій водія ОСОБА_1 .

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №527806, є неналежним доказом у справі, оскільки викладена в ньому об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпроАП України, не відповідає дійсним обставинам справи, з урахуванням дій як водія ОСОБА_1 так і працівників патрульної поліції.

Суд будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпроАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.п.2.5 ПДР України, при обставинах викладених у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 527806 від 19.01.2021 року, суд приходить до висновку, щодо відсутності у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпроАП України, а за такого провадження у справі підлягає закриттю.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..122-2 КпроАП України підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 284 КпроАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КпроАП України - закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпроАП України - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Притуляк