Номер провадження: 33/813/297/21
Номер справи місцевого суду: 522/173/21
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Деруса В.А. від 26.01.2021 року,

установив

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 26.12.2020 року о 05.35 годин в м. Одесі по вул. Балківська, № 23, керував транспортним засобом «Skoda Superb», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Вказує що був порушений права надати пояснення та надати докази оскільки, перебував на лікарняному на момент розгляду справи, повістки про виклик до суду не отримував, в іншій спосіб судом не сповіщався, про існування зазначеної постави дізнався під час отримання Наказу про звільнення з підстав викладених в оскаржуваній постанові суду. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що під час бесіди з працівниками поліції вимагав направити його для огляду на стан сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак, працівники патрульної відмовили йому. В результаті чого ОСОБА_1 був вимушений терміново поїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду, який показав що на момент огляду сп`яніння не виявлено. Також ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи не містять відомостей стосовно технічного засобу газоаналізатор «Драгер», вид газоаналізатора і докази його сертифікації, відповідне свідоцтво, докази наявності у працівників поліції повноважень на користування таким засобом, відсутні відомості щодо направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я.

На підставі вищевикладеного просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2021 року та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду вкотре не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням на території Одеської області обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених для червоного рівня епідеміологічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 та у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні.

Дослідивши клопотання про відкладення розгляду справи, апеляційний суд таких висновків.

Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 було призначено на 02.03.2021 року, 22.03.2021 року та 13.04.2021 року та жодного разу ОСОБА_1 в судове засідання не з`являвся, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Також ОСОБА_1 неодноразово звертався з клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Разом з тим, жодних доказів перебування на лікуванні та неможливості прибуття у судове засідання апелянтом не було надано.

Більш того, згідно наявної у матеріалах справи розписки, ОСОБА_1 12.04.2021 року за своїм клопотанням ознайомився з матеріалами справи у суді апеляційної інстанції, що ставить під сумнів перебування його на стаціонарному лікуванні та неможливість бути присутнім у судовому засіданні.

Щодо посилання у клопотанні про наявність обмежувальних протиепідемічних заходів, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 20.03.2021 року з 00 години 00 хвилин 23.03.2021 року на території Одеській області діє червоний рівень епідемічної небезпеки. Разом із тим, Протоколом №5 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.03.2021 року дозволено здійснювати регулярні і нерегулярні перевезення пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах у межах Одеської області (але при цьому, кількість пасажирів у транспортному засобі повинна відповідати кількості місць для сидіння), а також здійснювати залізничні перевезення пасажирів у межах області з неухильним дотриманням вимог з організації протиепідемічних заходів при залізничних перевезеннях на період карантину.

Наведене свідчить про відсутність перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та прийняття участі у судовому засіданні апеляційного суду, а тому зазначену ОСОБА_1 у клопотанні підставу для відкладення розгляду справи апеляційний суд визнає неповажною.

В той же час апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та його неявку у судове засідання з причин, які визнані судом неповажними, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`янінняпід час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №066779 від 26.12.2020 року, ОСОБА_1 26.12.2020 року о 05.35 годин в м. Одесі по вул. Балківська, № 23, керував транспортним засобом «Skoda Superb», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5).

Крім того, доказом провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є оглянутий під час підготовки до апеляційного розгляду відеозапис з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на вимоги співробітників поліції, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу так і у медичному закладі, при цьому працівниками поліції йому було роз`яснено як порядок проходження такого огляду, так і наслідки відмови від його проходження, що спростовує доводи апеляційної скарги що ОСОБА_1 під час бесіди з працівниками поліції вимагав направити його для огляду на стан сп`яніння, однак, працівники патрульної відмовили йому. Крім того, з зазначеного відео вбачається, що ОСОБА_1 веде себе зухвало, його поведінка не відповідає обстановці, у нього виражене порушення мови, що дозволяє апеляційному суду дійти висновків про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять відомостей стосовно технічного засобу газоаналізатор «Драгер», вид газоаналізатора і докази його сертифікації, відповідне свідоцтво, докази наявності у працівників поліції повноважень на користування таким засобом, відсутні відомості щодо направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я, оскільки, як встановлено, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою технічного засобу, так і у медичному закладі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст.130 КУпАП передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, який показав що на момент огляду сп`яніння не виявлено, адже це не має правового значення для справи, оскільки ОСОБА_1 не інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці або в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловила в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець