Провадження № 33/824/2053/2021 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіліної Марини Димитрівни на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 19 серпня 2020 року о 17 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «MINI Cooper» (державний номер НОМЕР_1 ) по вулиці Регенераторній, 4 в місті Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпеці, внаслідок чого скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Passat» (державний номер НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_2 , чим заподіяла транспортним засобам технічні пошкодження та завдала матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п.10.9 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Сіліна М.Д. в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст оскаржуваної постанови був складений та отриманий захисником ОСОБА_1 лише 10 березня 2021 року. Також просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтуванні вказує, що судом достеменно не встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ОСОБА_1 в його вчиненні, чи немає вини іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , та хто насправді є винним у ДТП.

Зазначає, що такий висновок суд зробив без жодного належного і беззаперечного доказу, а також за відсутності ОСОБА_1 , тобто особи, про притягнення до відповідальності якої вирішувалося питання, та/або її захисника, попри те, що захисником ОСОБА_1 - Сіліною М.Д. завчасно було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказує, що фактичні дані, які суд вважав доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не є достатніми і незаперечними доказами в розумінні висловленої позиції ВСУ.

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем VOLKSWAGENPASSAT ( державний номерний знак НОМЕР_2 ), здійснив зупинку свого автомобіля у не відведеному для цього місці, чим порушив вимоги пункту 15.1 Правил дорожнього руху, що, в свою чергу, потягло за собою настання дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що 19 серпня 2020 року вона керувала автомобілем «MINI Cooper» (державний номер НОМЕР_1 ) по вулиці Регенераторній, 4 в місті Києві, та при виїзді заднім ходом з парко-місця не помітила припаркований автомобіль «Volkswagen Touareg» (державний номер НОМЕР_2 ), рухалася з дозволеною швидкістю, не порушуючи ПДР, як раптово в`їхала в інший автомобіль, оскільки той був припаркований з порушенням Правил дорожнього руху, тому винним у ДТП вважає саме водія ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 19 серпня 2020 року близько 17 години він залишив свій автомобіль на парковці магазину за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4 та в той час, як повернувся до автомобіля, помітив на ньому пошкодження, поруч стояв теж пошкоджений автомобіль «MINI Cooper» (державний номер НОМЕР_1 ).

Заслухавши доповідь судді, водія ОСОБА_1 та її захисника, водія ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Сіліній М.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року, оскільки копію повного тексту оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_1 отримав лише 10 березня 2021 року.

Детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 в тому, що вона 19 серпня 2020 року о 17 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «MINI Cooper» (державний номер НОМЕР_1 ) по вулиці Регенераторній, 4 в місті Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпеці, внаслідок чого скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Passat» (державний номер НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_2 , чим заподіяла транспортним засобам технічні пошкодження, завдала матеріальної шкоди та порушила п.п.10.9 Правил дорожнього руху України, повністю доведена при апеляційному розгляді справи.

Пунктом 2.3 б) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З пункту 10.9 ПДР України вбачається, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, в порушення зазначених пунктів ПДР, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MINI Cooper» (державний номер НОМЕР_1 ), була неуважною та допустила зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» (державний номер НОМЕР_2 ), що спричинило пошкодження вищевказаних транспортних засобів.

Враховуючи дані обставини, суд вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушення п.п.10.9 Правил дорожнього руху України, які призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене

ст. 124 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2020 року серії ДПР18 №541869, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка була складена безпосередньо на місці пригоди в присутності водіїв, вона підписана учасниками пригоди без зауважень та доповнень, а тому вважається такою, що відповідає фактичним обставинам події, в якій відображено розташування транспортних засобів, місце зіткнення транспортних засобів, також зазначена схема ДТП містить опис пошкоджень автомобілів, зокрема, на автомобілі «Volkswagen Passat» (державний номер НОМЕР_2 ) вм`ятина та деформація передніх правих дверей, пошкоджено лако-фарбове покриття, передній бампер з правого боку; на автомобілі «MINI Cooper» (державний номер НОМЕР_1 ) вмятина на задньому бампері та пошкоджено лако-фарбове покриття.

- письмовими поясненнями та поясненнями, наданими під час судового розгляду в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 , відповідно до яких він припаркував свій автомобіль на парковці біля магазину за адресою: м. Київ, вулиця Регенераторна, 4, а коли повернувся, то побачив пошкодження авто з правого боку, завданого автомобілем «MINI Cooper» (державний номер НОМЕР_1 ).

Ставити під сумнів дані докази у апеляційної інстанції немає підстав.

При цьому, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, вважаю спробою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.124КУпАП є правильною.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 здійснив зупинку свого автомобіля у не відведеному для цього місці, чим порушив вимогу п.15.1 ПДР, що потягло за собою настання ДТП за участі ОСОБА_1 суд не бере до уваги, оскільки вони є необгрунтованими та безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого рішення.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіліної Марини Димитрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Сіліній Марині Димитрівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіліної Марини Димитрівни - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду

м. Києва від 25 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник