Справа № 675/266/21
Провадження № 3/675/143/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Столковський В. І., з участю: секретаря судового засідання Гук-Миронюк Ю. Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Каруна В. П., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого зварювальником у ПРАТ «МХП», рнокпп НОМЕР_1 ,

за ст.ст. 124, 130 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2021 року серії ДПР18 № 487080 зазначено, що 13 лютого 2021 року о 16 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 у с. Білогородка по вул. Широкій Хмельницької області, керуючи трактором марки «MAHINDRA 244», д.н.з. НОМЕР_2 , не впорався із керуванням та допустив наїзд на пішохода. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2021 року серії ДПР18 № 487082 зазначено, що 13 лютого 2021 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 у с. Білогородка по вул. Широкій, 9 Хмельницької області, керував трактором марки «MAHINDRA 244», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, змінений шкірний покрив обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків, після дорожньо-транспортної пригоди вжив 150 грам алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.5, 2.10 Є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав. Пояснив, що 13 лютого 2021 року він їхав власним трактором у с. Білогородка, де помітив двох жінок, які стояли праворуч на узбіччі поблизу дороги. У той день дорожні умови були складними в зв`язку з наявністю значних покривів снігу, тому під час руху його транспортний засіб занесло. Факт наїзду на пішоходів під час заносу трактора ОСОБА_1 заперечив. У подальшому він вирівняв трактор, від`їхав на метрів 50 та зупинився, бо дуже злякався. Надалі, до нього підбіг якийсь чоловік та кілька разів його вдарив, пояснивши це тим, що він наїхав на його співмешканку. ОСОБА_1 сів у трактор та поїхав далі, однак через деякий час зупинився, бо погано себе почував. Тому він зателефонував своєму брату, який прислав свого сина ОСОБА_2 . Останній сів за кермо трактора та відвіз ОСОБА_1 до місця його проживання, де той випив чаю і приліг відпочивати.

Приблизно через 01 год. до його будинковолодіння приїхали поліцейські разом із ОСОБА_3 та повідомили йому про те, що він допустив наїзд на пішоходів. Працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, який він підписав, та поїхали. Про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння вони йому нічого не говорили.

Надалі, через проміжок часу близько 1,5 год. поліцейські знову прибули до його будинку та запропонували йому визнати, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тим, що він не буде нести суворе покарання за такі дії. Оскільки ОСОБА_1 юридично не освічений, то він погодився на таку пропозицію. Працівники поліції склали щодо нього другий протокол, який він теж підписав, та поїхали. При цьому поліцейські дійсно пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився.

Факт вживання алкогольних напоїв у той день ОСОБА_1 категорично заперечив.

У останнє судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надіслав, з огляду на що вважаю за можливе продовжити розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Оцінка доказів, як це регламентовано ст. 252 КУпАП, здійснюється за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2021 року серії ДПР18 № 487080, 13 лютого 2021 року о 16 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 у с. Білогородка по вул. Широкій Хмельницької області, керуючи трактором марки «MAHINDRA 244», д.н.з. НОМЕР_2 , у порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху не впорався із керуванням та допустив наїзд на пішохода.

Посадовою особою, що склала вказаний протокол про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 не ставиться порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Не встановлено таких обставин і суддею.

За таких обставин, у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди.

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані (висновок судово-медичної експертизи, результати огляду лікаря тощо), які підтверджували б нанесення пішоходу тілесних ушкоджень діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, складений щодо ОСОБА_1 протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не містить даних про потерпілих.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що дійсно 13 лютого 2021 року о 16 год. 30 хв. у с. Білогородка по вул. Широкій гр. ОСОБА_1 , керуючи трактором, допустив на них наїзд. Однак свідки також ствердили, що жодних претензій до ОСОБА_1 вони не мають, за медичною допомогою не зверталися, щодо залучення їх до участі в справі в якості потерпілих категорично заперечили.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

На підставі викладеного, враховуючи, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2021 року серії ДПР18 № 487080 та інші матеріали справи не містять об`єктивних даних завдання діями останнього матеріальних збитків чи тілесних ушкоджень будь-яким особам, приходжу до висновку про не підтвердження факту настання дорожньо-транспортної пригоди за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, виходжу з наступного.

Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху визначає перелік дій водія, які він зобов`язаний вчинити в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, повідомити до поліції про ДТП та чекати прибуття працівників поліції, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди та до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Тобто, заборона для водія вживати алкоголь в разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, визначена часом прибуття працівників поліції на місце пригоди, оформлення ними відповідних матеріалів та, в разі необхідності, проведення уповноваженою особою медичного огляду водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

У даному випадку суддя прийшов до висновку про відсутність належних доказів на підтвердження факту причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди за його участю, а, відтак, можливе вживання останнім алкоголю за місцем свого проживання після того, як він припинив керування транспортним засобом, не може свідчити про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 підтвердили, що за їх присутності у будинковолодінні ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився.

Разом з тим, згідно з п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Однак, даними запису відеореєстратора працівників поліції, наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 , а також свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 стверджується, що ОСОБА_1 на час прибуття працівників поліції перебував за місцем свого помешкання та транспортним засобом не керував.

Також суддею враховується, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався, а відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відтак, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 також і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколів про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 4 КУпАП, у зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати п. 1 ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 124, 130 ч. 4, 245, 247 п. 1, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. І. Столковський