Справа №585/44/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 33/816/201/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Яковець Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , працюючий в КП «Теплосервіс» оператор котельні,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 15 грудня 2020 року о 22 годині 53 хвилини в м. Ромни, по вул. Прокопенко, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння згідно ALCOTESTER 6820 прилад ARKL 2589 принтер АRHJ 0229 результат тесту 0,46 %, чим порушив вимоги 2,9 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, просив скасувати постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року та закрити провадження у справі відносно нього у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім іншого, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки з даною апеляційною скаргою він звертається вже вдруге, однак першу аналогічну скаргу він подав 04.03.2021, тобто з дотриманням 10 строку апеляційного оскарження, але безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а не через місцевий суд, як це передбачено ч.3 ст. 294 КУпАП, а тому вважає, що його право на доступ до правосуддя переважає над формальним дотриманням судових процедур, зокрема і з урахуванням принципу пропорційності.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт вказує, що суд однобічно оцінив докази та не врахував суттєві недоліки їх формування. Зокрема, зазначає, що того дня спиртного не вживав, тестування на стан сп`яніння на місці зупинки проводилось за відсутності двох свідків, які приїхали приблизно через пів години після проходження тесту та складення протоколу, що підтверджується показами свідка ОСОБА_2 . Вказує, що він хотів повторно перевірити свій стан сп`яніння, однак працівники поліції всупереч положенням Інструкції, не запропонували пройти огляд в медичному закладі, а повідомили про достатність даних приладу, через що він не погодився з результатами огляду та не підписав протокол огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що відеозапис наявний в матеріалах справи спростовує письмові покази свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що огляд проводився у їх присутності. Вказує, що зазначені письмові покази заздалегідь були надруковані та ідентичні один одному. Крім того, вказані свідки судом не допитувались, хоча двічі викликалися, але до суду так і не з`явились.

Зазначає, що працівниками поліції акт огляду не складався, йому не вручався, у матеріалах справи відсутній, що підтверджує безпідставність висновків суду про його перебування у стані сп`яніння.

Вказує, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а наявність у нього 0,46 проміле алкоголю у крові ще не свідчить про стан сп`яніння за перебування у якому настає адміністративна відповідальність.

Посилаючись на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зазначає що судом жодним чином не були проаналізовані доводи про відсутність його вини.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом у дані справі в розуміння ст. 251 КупАП, при цьому відомості які він містить спростовуються його поясненнями, показами свідка ОСОБА_2 та відеозаписом.

Крім того, вказує, що у судові засідання суду першої інстанції особа, яка склала протокол та прокурор не з`являлись, а суд притягнувши його до відповідальності фактично перебрав на себе роль обвинувачення і втратив неупередженість.

Наполягає, що не порушував правила п.2.9 ПДР України, ч.1 ст. 130 КУпАП та керував автомобілем у тверезому стані.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Яковець Є.О., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити скаргу, поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строків, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, з апеляційною скаргою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся 04.03.2021 (а.с.49-52), тобто з дотриманням 10 строку апеляційного оскарження, однак подав її безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а не через місцевий суд, як це передбачено ч.3 ст. 294 КУпАП. Іншу, аналогічну апеляційну скаргу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 15.03.2021 направив вже до міськрайонного суду, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.43-47).

З метою забезпечення особі права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне у даному випадку визнати причини пропущення строку на апеляційне оскарження поважними та поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.

Так, відповідно до вимог п. 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому

ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, суд першої інстанції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП поклав за основу: протокол про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2021 року серії ДПР18 №213230, письмові поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також наявний у матеріалах справи диск з відеозаписом з відеореєстратора поліцейського службового автомобіля та бодікамерою.

Крім того, судом першої інстанції було здійснено допит свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що перебувала разом із ОСОБА_1 , коли їх зупинили працівники поліції. З даного автомобіля вона не виходила, однак бачила, що коли ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, крім працівників поліції нікого не було. Також, судом першої інстанції було досліджено й відеозапис на якому свідків на відео також не видно.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідків, судом не допитувались.

При апеляційному перегляді справи, судом апеляційної інстанції було повторно досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис (а.с.5), з якого вбачається, що дійсно 15.12.2020 в м. Ромни по вул. Прокопенка, водієві ОСОБА_1 працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Drager Alkotester 6820» на що останній погодився. Проте, всупереч положенням ст. 266 КУпАП, жодних свідків при проведенні такого огляду на відеозаписі не вбачалося.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції піддає сумніву наявні письмові пояснення свідків, та вважає доводи апелянта, стосовно того, що відеозапис наявний в матеріалах справи спростовує письмові покази свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що огляд проводився у їх присутності, а зазначені письмові покази заздалегідь були надруковані та ідентичні один одному, слушними.

Крім того, частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Drager Alkotester 6820» результат даного огляду склав 0,46 проміле, однак останній не погодився вказаним результатом та відмовився від підпису в ньому (а.с.2).

Вказану обставину, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтвердив також і в судовому засіданні апеляційної інстанції та вказав, що дійсно він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Drager Alkotester 6820», однак з результатами огляду не погодився та хотів повторно перевірити свій стан сп`яніння, однак працівники поліції не запропонували пройти такий огляд в медичному закладі, а повідомили про достатність даних приладу, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Зазначене, ОСОБА_1 жодним доказом наявним в матеріалах справи не спростовується.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами у справі, а сам по собі протокол не може бути безспірним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також те, що за змістом ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, вважаю, що в провадженні щодо ОСОБА_1 на первинному етапі огляду водія на стан сп`яніння працівниками поліції не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та вищенаведених Інструкції і Порядку.

Таким чином, враховуючи те, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та відповідно є недійсним, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року - скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.