Справа № 263/1763/21
Провадження № 3/263/889/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, при секретарі Тимошенко В.В., за участі адвоката Вєровської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.02.2021 року ОСОБА_1 27.01.2021 року о 16:40 год. в м. Маріуполі в Центральному районі на вул.Зелінського біля буд.112, керуючи автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнилась в безпечності, не надала перевагу в русі транспортному засобу Jac, державний номер НОМЕР_2 , що рухався по тій смузі на яку ОСОБА_1 мала намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення, при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

ОСОБА_1 провину свою не визнала, зазначила, що вона виїхала на вул.Митрополитську від парковки біля магазину та перестроїлась у ліву смугу руху, щоб в подальшому виконати маневр повороту ліворуч на вул.Зелінського на перехресті. Для неї було зелене світло на світлофорі, коли вона підїхала до перехрестя - зупинилася, оскільки пропускала зустрічний транспорт. В цей час позаду неї рухалася потерпіла ОСОБА_2 на достатній відстанні, щоб мати можливість зупинитися, але остання не зупиняючись на перехресті виїхали на зустрічну смугу руху, намагаючись обїзати її автомобіль та вчинила зіткнення. Вважає, що саме ОСОБА_2 є винуватцем ДТП, оскільки не дотримувалася дистанції та швидкості безпечного руху.

Адвокат заявила клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки остання діяла в межах ПДР України.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 несподіванно виїхала на проїзжу частину дороги перед нею, тому їй не було куди діватися, вона вимушена була виїхати на зустрічну смугу руху, щоб обїхати перешкоду для свого руху, винуватою себе не вважає. Стосовно неї також було складено протокол про адмінінтсративне правопорушення та на цей час ще судом не розглянуто. Побачила автомобіль ОСОБА_1 на невеликій відстанні приблизно від метру до трьох метрів, тому не встигла гальмувати, дії щодо зупинки автомобіля не вчиняла.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні матеріали: схема місця ДТП від 27.01.2021 року, пояснення ОСОБА_1 , пояснення водія автомобіля ОСОБА_4 , фототаблиця, рапорт поліцейського, відеоматеріали.

Розглянувши вказані матеріали суддя приходить до наступного. Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.3 ПДР України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ч.2 ст. 251 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи обставини викладені у протоколі ААБ№ 107721 від 05.02.2021 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУПАП, заслухавши сторін, дослідивши відеодокази надані до протоколу та відеозапис з камери-відеоспротереження, надані ОСОБА_1 до справи, суд приходить до наступрного висновку. Правилами дорожнього руху передбачено, що водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, з наданих відедоказів вбачається, що водій ОСОБА_3 не дотрималась безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Також з переглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_5 виїхав з парковки на проїзжу частину вул.Митрополітської та перестроївся у ліву смугу руху, підїхав до перехрестя із вул.Зелінського та зупинився на перехресті. Через кілька секунд водій ОСОБА_3 з`явилася на відеозапису позаду автомобіля ОСОБА_1 на достатній відстанні, щоб мати можливість вижити заходи гальмування або повного зупинення транспортного засобу, але не зменшувала швидкість свого руху та не вживала заходів щодо повного зупинення тарнспортного засобу.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.в діях ОСОБА_1 .

При цьому суд відхиляє посилання адвоката на ту обставну, що нібито при складанні протоколу про адміністратине правопорушення ОСОБА_3 визнавала ту обставину, що ОСОБА_1 є потрепілою, оскільки визнання своєї вини не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення.

Згідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.124, п.1 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Т.І.Федоренко