Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/145/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2021 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду - Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, працює стрільцем 3 розряду стрілецької команди з охорони вантажів і об`єктів ст. Шевченко виробничого підрозділу служби воєнізованої охорони «Знам`янський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 5 грудня 2020 року о 02.15 годині керував автомобілем «ЗАЗ 1103», реєстраційний номер НОМЕР_2 у м. Долинській по вул. Соборності України з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовся у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КК України.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції постановив рішення без його присутності та незважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою, що порушує вимоги ст. 268 КУпАП.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не допитувалися свідки, також суд не взяв до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції, який не був присутнім під час зупинки його транспортного засобу.

Крім того, після складання протоколу , працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є доказом його невинуватості.

Також, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт зауважує, що з 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ). Вищезазначеним законом, відповідальність за керування транспортним засобом особами у стані алкогольного сп`яніння було виключено з ч.1-3 ст.130 КУпАП та закріплена у ст.286-1 КК України, у зв`язку з чим вказані редакції були розміщенні на офіційному сайті Верховної Ради України та інших виданнях держави.

Крім того, Законом України від 17.06.2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, який виключив підпункт 4, пункту 1 Розділу 1 Закону №2617- VIIІ, який виключав адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а також виключив підпункт 171 пункту 2 розділу 2 Закону № 2617-VIIІ, який доповнював КК України ст. 286-1.

Крім того, скаржник зауважив, що зміни до КК України та КУпАП повинні бути внесені окремим законом безпосередньо до чинної редакції, а не законом про внесення змін до закону про внесення змін.

Тому апелянт вважає, що він не є суб`єктом правопорушення за діючої редакції ч.1 ст.130 КУпАП, тому суд першої інстанції зобов`язаний був закрити провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП .

У судовому засіданні ОСОБА_1 , та в його інтересах захисник-адвокат Кузьменко В.Б., підтримали апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кузьменка В.Б., дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис подій, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 , з приводу того, що працівниками поліції не було запропоновано йому пройти медичний огляд в медичному закладі є необґрунтованими, та спростовуються дослідженими в судовому засідання відеозаписами, на яких зафіксовано, як працівники поліції в установленому порядку неодноразово пропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі. На що останній в категоричній формі відмовився.

Отже, апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції Інструкції №1452/735.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції та складання протоколу про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на таке.

З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ).

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

-у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння ;

-у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння ;

Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.

За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Відповідно до п.1 Указу Президента України від 10 червня 1997 року №503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» - закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України не пізніш як у п`ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню

державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Офіційними друкованими виданнями є: «Офіційний вісник України»; газета «Урядовий кур`єр», газета «Голос України», «Відомості Верховної Ради України», «Офіційний вісник Президента України».

Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.

Таким чином, оскільки норми Закону № 720-IX, в частині його набрання чинності, суперечать нормам ч. 5 ст. 94 Конституції України, тобто нормам прямої дії нормативно правового акту, що має найвищу юридичну силу, а тому датою набрання чинності вище згаданого закону потрібно вважати саме 03 липня 2020 року.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 Кодексу України про адміністративне правопорушення та застосовує закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 05 грудня 2020 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 286-1), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року.

Щодо доводів апелянта, про розгляд справи судом першої інстанції без його участі, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

З урахуванням дати вчинення адміністративного правопорушення, конкретних обставин справи, строків, протягом яких на особу може бути накладене адміністративне стягнення, обізнаність ОСОБА_1 про наявне щодо нього провадження, суд правильно на виконання вимог закону розглянув справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вживши всі необхідні заходи до його повідомлення.

Твердження в апеляційній скарзі, що свідки не допитувалися судом першої інстанції, не впливає на прийняте судом рішення, оскільки письмові пояснення свідків можуть бути допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та їх зміст узгоджується з іншими доказами, наявними у справі.

Доводи апелянта, з приводу того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються відеозаписом, який долучено працівниками поліції до матеріалів справи. Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль «Славута ЗАЗ 1103» червоного кольору, з вказаного автомобіля спочатку вийшов пасажир, потім водій ОСОБА_1 , під час здійснення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водій назвав своє прізвище, ім`я та рік народження, адресу свого проживання.

Посилання скаржника на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не впливає на доведеність його вини у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, і відсутність таких відомостей в матеріалах справи жодним чином не впливає на законність прийнятого судом рішення.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП, в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

Апеляційного Суду Широкоряд Р.В.