ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2021 Справа №607/4628/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Холява О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, шляхового майстра ТОВ «Техно-Буд-Центр», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №133524 від 05 березня 2021 року вбачається, що 20 лютого 2021 року о 21.23 год. в м. Тернополі по вул. Об`їзна (при виїзді на вул. Микулинецьку, шляхопровід), ОСОБА_1 , будучи посадовою особою шляховим майстром ТОВ «Техно-Буд-Центр», порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та не вжив заходів щодо належного утримання вулично-шляхової мережі, а також не прийняв своєчасних заходів щодо відновлення безпечних умов руху, що призвело до створення аварійної ситуації та пошкодження транспортного засобу Hyundai д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наїхав на перешкоду (вибоїну) на дорожньому покритті, що стало причиною ДТП. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5 ПДР, п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», п.3.1.1, п.3.1.2 ДСТУ 3587-98 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.140 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

В судовому засіданні захисник Ороновська О.М. просила провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, про що подала письмове клопотання, в обгрунтування якого зазначено наступне. Так, вважає, що ОСОБА_1 не порушував правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та було вжито усі можливі на даний час заходи для забезпечення безпеки дорожнього руху на вказаній ділянці дороги. У даній дорожньо-транспортній пригоді, що відбулась його вини немає. Враховуючи руйнування верхнього шару дорожнього покриття проїзної частини вул. Об`їзна у м. Тернополі, ямковість та вибоїни могли появитись протягом доби або декількох годин. Для проведення проїзної частини в безпечний стан на всій протяжності повинні проводитись роботи з капітального або середнього поточного ремонту дороги згідно умов договору. Також, захисник вказує, що інформація про виявлені недоліки в утриманні вул. Об`їзна в м. Тернополі у місці скоєння ДТП до Товариства та до ОСОБА_1 не надходила. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДТП відбулося 20 лютого 2021 року, однак даний період, а саме з 01.12.2020 року до 01.04.2021 року не є будівельним, а роботи, що проводяться є аварійними і носять тимчасовий характер. Повна ліквідація пошкоджень проїзної частини шляхом асфальтування можлива з настанням будівельного періоду. Так, згідно додатку №5 до договору №1308 від 23.09.2020 року, поточний ремонт дорожньої мережі м. Тернополя та Тернопільської МТГ ТОВ «Техно-Буд-Центр» здійснюється у жовтні-листопаді 2020 року та березні-грудні 2021 року. Крім того, захисник вказує, що дорожній майстер не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, оскільки він не є посадовою особою органу, яка повинна нести відповідальність в дану випадку. Отже, на підставі викладеного, просить провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною четвертою ст.140 КУпАП встановлено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, зокрема, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, як вбачається під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції, в порушення вимог ст.ст.251, 255 КУпАП, не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Так, зокрема, особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, до протоколу долучено схему місця ДТП від 20.02.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 20.02.2021 року, копію договору №1308 про закупівлю послуг від 03.09.2020 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 20.02.2021 року, рапорт поліцейського взводу №1 роти №4 УПП в Тернопільській області Прийдуна І., відповідь директора ТОВ «Техно-Буд-Центру» ОСОБА_3 від.09.03.2021 року та копію робочої інструкції бригадира від 26.03.2018 року.

Однак, в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 20.02.2021 року не вказані протяжність ділянки обстеження, кілометр та метри ділянки автодороги, яка обстежувалась, та до даного акту не додано схеми із замірами про умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху. Також, матеріали справи не містять даних про те, до якої категорії і групи доріг віднесена ділянка, на якій знаходиться вибоїна, ні про час її виникнення.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б підтверджували умисел вищевказаної відповідальної посадової особи, що призвів до настання події (ДТП), а так само відсутні дані на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та порушенням ОСОБА_1 вимог ПДР, Закону України «Про дорожній рух» та ДСТУ.

Згідно додатку №5 до договору №1308 від 23.09.2020 року зазначено, що поточний ремонт дорожньої мережі м. Тернополя та Тернопільської МТГ ТОВ «Техно-Буд-Центр» згідно графіку здійснюється у жовтні-листопаді 2020 року та березні-грудні 2021 року.

Отже, 20.02.2021 року, в момент коли відбулося дане ДТП за участі водія ОСОБА_2 , на ТОВ «Техно-Буд-Центр» не було покладено завдання та обов`язку виконувати поточний ремонт дорожньої мережі м. Тернополя та Тернопільської МТГ.

Також, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, поза розумним сумнівом недоведена, оскільки надані суду докази не дозволяють зробити висновок про те, що він є суб`єктом цього правопорушення, оскільки із досліджених судом доказів не можливо встановити, якими діями чи бездіяльністю, що випливали б із посадових обов`язків ОСОБА_1 , були порушені правила, норми, стандарти щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, а відтак посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено, чи знаходяться такі дії (бездіяльність) особи у причинному зв`язку із наслідками, що настали. Крім того, будь-які пояснення у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 інспектором ВБДР УПП в Тернопільській області не відбиралися.

Як слідує із ст.14 КУпАП, адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, підлягають посадові особи забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, за статтею, яка інкримінується ОСОБА_1 , може бути притягнута до відповідальності лише службова або посадова особа, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Частинами 1 та 5 ст.24 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, в тому числі і кримінальну, якщо дорожньо-транспортна пригода або несвоєчасне забезпечення екстреною медичною допомогою людини, яка перебуває у невідкладному стані сталася з їх вини.

Як вбачається із договору №1308 про закупівлю послуг від від 23.09.2020 року Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради на виконання підрядних робіт з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі м. Тернополя та Тернопільської МТГ ТОВ «Техно-Буд-Центр» взяло на себе зобов`язання надати послуги з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі м. Тернополя та Тернопільської МТГ виконувати види та обсяги робіт, встановлені замовником. Таким чином, за вказаним договором підрядник ТОВ «Техно-Буд-Центр» зобов`язується виконати лише ті види і обсяги робіт, які встановлені замовником та на які замовник має відповідне фінансування з бюджету. ТОВ «Техно-Буд-Центр» є приватним підприємством та відповідає перед замовником в межах договірних правовідносин, однак відповідно до законодавства не несе відповідальності за експлуатаційне утримання доріг.

Тому, відповідальність ТОВ «Техно-Буд-Центр» можлива у межах цивільно-правових відносин за укладеними договорами, а за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд відповідає власник (балансоутримувач).

Будь-які інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Тобто, інспектором УПП в Тернопільській області ДПП Ступ`як Р.М., крім протоколу про адміністративне правопорушення, не зібрано та не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, тому суд приходить до висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Pociї»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Судом встановлено, що обставини відображені у протоколі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Протокол складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, матеріалами справи не доведена, а тому провадження у справі відносно нього підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 140, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Холява О.І.