Справа № 347/624/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231590 від 04.04.2021 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«23.03.2021 року 23 год. 25 хв. на (в) с. Смодна по вулиці Незалежності керуючи автомобілем ВАЗ 21013 ДНЗ НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем КРАЗ».

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні:

-схема місця ДТП, яка сталася 24.03.2021 року о 00 год. 05 хв. в с. Смодна (а.с.2);

-письмові пояснення ОСОБА_2 (водія автомобіля марки КРАЗ), в якому він вказав, що 23.03.2021 року близько 23:25 год. в с. Смодна, він на автомобілі КРАЗ підсипав піщано-соляною сумішшю дорогу сполучення Косів-Кути, в цей час у нього заїхав автомобіль марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, чим пошкодив йому ліве крило (а.с.3);

-письмові поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 23.03.2021 року о 23 год. 25 хв., він поїхав у аптеку в м. Косів, оскільки його співмешканка хворіє, а в селищі Кути не було потрібних ліків. При в`їзді в с. Смодна, при спуску, його засліпило світлом фар іншого автомобіля, він почав гальмувати, однак, через слизьку дорогу автомобіль відразу не зупинився й зіткнувся з транспортним засобом, який рухався по його смузі руху. Вийшовши зі свого автомобіля, він помітив, що то авто марки КРАЗ дорожньої служби, яке підсипало дорогу. В його автомобілі пошкоджено крило та фара, а в автомобілі марки КРАЗ практично нічого не пошкодилося, оскільки він зіткнувся з колесом. Оскільки він спішив в аптеку, то запропонував водію автомобіля марки КРАЗ відремонтувати своє авто самостійно, проте останній викликав працівників поліції, яких ОСОБА_1 не дочекавшись, поїхав у аптеку. Про вказаний протокол він дізнався випадково, коли проходив повз управління патрульної поліції. При цьому про складену схему ДТП його ніхто не інформував, та він з нею не ознайомлювався. Жодного протоколу про залишення місця ДТП,щодо нього також не було складено. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що в той день 23.03.2021 року близько 23 год. він зі своїм товаришем ОСОБА_1 поїхав в аптеку до м. Косів, оскільки його співмешканка погано себе почувала. По дорозі до м. Косів, в с. Смодна, на спуску дороги, вони зіткнулися з автомобілем марки КРАЗ, який рухався по їхній смузі руху. Стверджує, що були погані погодні умови, його товариш намагався уникнути зіткнення з автомобілем, та повернув кермом ліворуч, однак водій автомобіля КРАЗ теж почав рух на свою смугу руху. У зв`язку з цим, автомобілі зіштовхнулися, та отримали пошкодження. Свідок ствердив, що його товариш поїхав в аптеку, а він залишився на місці ДТП, щоб залагодити питання з водієм автомобіля КРАЗ. При цьому водій автомобіля КРАЗ стверджував, що викличе працівників поліції. Однак такі дії він не сприйняв серйозно, та покинув місце ДТП, зокрема пішов у напрямку АЗС, яка знаходилася неподалік. В подальшому через декілька тижнів дізнався, що відносно його товариша було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За способом викладення диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Таким нормативно-правовим актом, зокрема, є Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ.

У протоколі серії ДПР18 № 231590 від 04.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься жодних доказів того, що ОСОБА_1 перед початком руху, перестроюванням чи будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. А відтак, надаючи оцінку відомостям, що містяться в матеріалах справи, вважаю викладені у них дані такими, що містять значні суперечності, та не відображають об`єктивних обставин справи.

Тобто, у протоколі не вірно зазначено, який саме пункт (підпункт) Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 .

Відповідно до абз. 8 п. 1.10 Правил дорожнього руху автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Згідно з абз. 33 п. 1.10 Правил дорожнього руху дорожні роботи - роботи, пов`язані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом чи утриманням автомобільної дороги (вулиці), штучних споруд, споруд дорожнього водовідводу, інженерного облаштування, встановленням (ремонтом, заміною) технічних засобів організації дорожнього руху.

Розділом 33.1 ПДР України передбачена можливість встановлення попереджувального дорожнього знаку № 1.37 «Дорожні роботи». Знак 1.37 «Дорожні роботи» встановлюється на ділянці дороги, на якій виконуються дорожні роботи.

В матеріалах справи відсутні дані щодо встановлення на даній ділянці дороги знаку «Дорожні роботи».

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів, зокрема, і щодо спричинення суспільно-шкідливих матеріальних наслідків.

Окрім того, схема ДТП, яка долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не містить містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що могло би свідчити про факт ознайомлення ОСОБА_1 із зазначеною схемою. Також у схемі зазначено, що ДТП сталася 24.04.2021 року, однак у протоколі зазначено, що описана у ньому подія відбулася 23.04.2021 року. Разом з тим, схема не містить інформації про автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , марки ВАЗ21013, зокрема, інформації про його пошкодження

Слід також зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231590 відносно ОСОБА_1 складено 04.04.2021 року, а подія, яка описана у протоколі відбулася 23.03.2021 року.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231590 від 04.04.2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю.С. Кіцула