Справа № 169/278/21
Провадження № 3/169/488/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КупАП.

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 30 січня 2021 року о 17 годині 50 хвилин здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та надавав соціальні послуги з проживання та харчування алко та наркозалежним особам за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження критеріїв діяльності надавачів соціальних послуг» № 185 від 3 березня 2020 року та статті 13, 22 Закону України «Про соціальні послуги».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що за адресою: АДРЕСА_2 , де розташована релігійна організація «Дім милосердя» релігійної громадиЦеркви Християн Віри Євангельської П`ятидесятників, мета якої задоволення релігійно-духовних потреб віруючих громадян та спасіння людських душ через віру в ОСОБА_2 Сина ОСОБА_3 . Церква є неприбутковою організацією і допомагає на добровільній основі людям, які через наркотичну та алкогольну залежність опинилися в складних життєвих ситуаціях і звернулися до Церкви. Вказував, що така діяльність не є господарською діяльністю, оскільки не має на меті отримання прибутку.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 452136 від 30 січня 2021 року не зазначено вимоги якого чи яких пунктів постанови Кабінету Міністрів України «Критеріїв діяльності надавачів соціальних послуг» №185 від 3 березня 2020 року порушив ОСОБА_1 , що свідчить про неконкретизованість обвинувачення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

За змістом статті 3 Господарського кодексу Українигосподарською діяльністю є діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до підпункту 14.1.36. пункту 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення, а також факт надання послуг за винагороду (отримання доходу). Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 30 січня 2021 року о 17 годині 50 хвилин здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та надавав соціальні послуги з проживання та харчування алко та наркозалежним особам за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, зі змісту приєднаних до протоколу письмових пояснень осіб, які на момент проведення органом поліції перевірки перебували у житловому будинку за вказаною адресою, видно, що вони на добровільних засадах за власним бажанням проживать у будинку, жодних коштів за це не сплачують, оскільки церква займається благодійною діяльністю і допомагає людям житлом і харчуванням.

Аналіз наведених вище обставин, норм права та матеріалів справи в їх сукупності дає достатні підстави дійти висновку про відсутність у цій справі будь-яких належних і допустимих доказів про господарську діяльність ОСОБА_1 без державної реєстрації, системність, регулярність, тривалість такої діяльності останнього та отримання ним від цього прибутку.

Наведене свідчить про формальний підхід органу, який порушив це провадження, до встановлення і з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевказане та враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, то провадження у цій справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя