Справа № 944/1561/21
Провадження №3/944/1178/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Краківець» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 332869 від 16 березня 2021 року, ОСОБА_1 16 березня 2021 року о 13 год 20 хв вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску без відповідного документу, а саме надала на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 26 січня 2018 року народження, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення співбесіди було встановлено, що наявність в даної громадянки також паспорта громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий 04 серпня 2017 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву, у якій вона просить розгляд справи проводити за її відсутності, вину визнає.

Відповідно до ст. 268 КУпАП суддя вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Зміст цієї норми вказує на те, що вона є бланкетною, тобто такою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який за свою суттю є документом, в якому викладено пред`явлене особі обвинувачення, міститься посилання на порушення ОСОБА_1 вимог ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно із п. 2 Правил перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним із таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в тому числі паспорт громадянина України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» на яку також міститься посилання у протоколі, законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Однак, відповідальність за подвійне громадянство диспозицією статті 204-1 КУпАП не охоплюється, та за відсутності даних про порушення особою конкретно визначених правил перетину державного кордону, не може вказувати на ознаки правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП.

Як встановив суд, та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 надала на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 26 січня 2018 року народження, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про порушення особою інших вимог законодавства, яке регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, натомість суд розглядає справу в межах обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 порушень інших вимог законодавства, судом не вирішується, адже виходить за межі компетенції суду при розгляді справи.

Так, дослідивши та оцінивши відомості протоколу про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку недоведеність вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник