Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/282/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Сінькової Ю.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління держпраці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , фізичної особи - підприємця, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.41 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення №ДЦ26928/2300/АВ/П/ПТ від 20.11.2020 року, в ході інспекційного відвідування з питань виявленні неоформлених трудових відносин ФОП ОСОБА_1 , проведеного у період з 01.10.2020 року по 15.10.20202 року, Головним управлінням Держпраці у Донецькій області встановлено, що ФОП ОСОБА_1 діє на підставі державної реєстрації фізичної особи підприємця №0018048 від 05.12.2007 року та здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності і відноситься до третьої групи платників єдиного податку. 01.10.2020 року на об`єкті здійснення його підприємницької діяльності (за адресою АДРЕСА_2 , виробнича ділянка), знаходились наступні фізичні особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому, жодного документу щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_8 ФОП ОСОБА_9 не надано. Відтак встановлено, що ФОП ОСОБА_1 станом на 14-50 годин 01.10.2020 року, під час проведення інспекційного відвідування, не забезпечено дотримання вимог законодавства про працю, а саме вимог ч.1,3 ст.24 КЗпП України та Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015 року, та допущено до роботи найманого працівника ОСОБА_8 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. ОСОБА_8 виконує роботу складальника у визначені строки з дотриманням певного режиму роботи та на робочому місці, яке визначено з дотриманням певного режиму роботи та на робочому місці, яке визначено роботодавцем, роботу виконує в інтересах ФОП ОСОБА_1 та на умовах визначених КЗпП України, відтак ФОП ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 на неодноразові виклики у судові засідання не з`являвся.

Захисник Сінькова Ю.К., яка діє на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2020 року та ордеру серії АН №125528 від 25.01.2021 року, в судовому засіданні зазначила про невизнання ФОП ОСОБА_1 провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, просила закрити провадження відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що дійсно 01.10.2020 року під час інспекційного відвідування на території виробничої ділянки за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , інспекторами держпраці опитано жінку, яка представилась ОСОБА_8 , проте вказана особа в приміщенні для виробництва ФЕМ , тротуарної плитки та бордюрів не знаходилась, будь-якої роботи для ФОП ОСОБА_1 не виконувала, що підтверджується також відеозаписом інспекційного відвідування. При цьому, вищевказана особа є не ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 , що є матір`ю працівника ОСОБА_5 та яка з літа 2020 року приносить за гроші обіди працівникам ФОП ОСОБА_1 , відтак викладені в протоколі висновки інспектора є необґрунтованими, оскільки такої фізичної особи як ОСОБА_8 , що виконувала б роботу складальника в інтересах ФОП ОСОБА_1 , не існує. Також зазначила, що ОСОБА_10 у ФОП ОСОБА_1 також не працює. Відтак, будь-яких належним та допустимих доказів на підтвердження вини ФОП ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила обставини вказані захисником Сіньковою Ю.К., зазначила, що дійсно 01.10.2020 року знаходилась на виробничій ділянці за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . Того дня вона принесла обіди працівника, які працюють на вказаній ділянці, а також відвідувала свого сина - ОСОБА_11 , який також є найманим працівником ФОП ОСОБА_1 та працює в нього на підставі цивільно-правового договору, у приміщення не входила. Перевіряючим дійсно представилась ОСОБА_8 , оскільки втратила паспорт та знаходиться на території України нелегально, а відтак вважаючи їх працівниками міграційної служби, назвалась вигаданим ім`ям. У ФОП ОСОБА_1 ніколи складальником не працювала, роботу в його інтересах ніколи не виконувала.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, вислухавши сторону захисту, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, у тому числі відеозаписи, надані разом з адміністративним матеріалом, прийшла до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.41 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

На підтвердження провини ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця, що фактично допустив працівника до роботи без оформлення трудового договору, суду надано:

- виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) є фізичною особою-підприємцем;

- акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДЦ26928/2300/АВ від 15.10.2020 року, за яким встановлено, що станом на 14-50 годин 01.10.2020 року, під час проведення інспекційного відвідування, ФОП ОСОБА_1 не забезпечено дотримання вимог законодавства про працю, а саме вимог ч.1,3 ст.24 КЗпП України та Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015 року, та допущено до роботи найманого працівника ОСОБА_8 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- повідомлення про складання протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2020 року, за яким ОСОБА_1 повідомлено про наявність складеного відносно нього протоколу за ч.3 ст.41 КУпАП, за результатами розгляду акту №ДЦ26928/2300/АВ від 15.10.2020 року, запропоновано ознайомитись з ним у визначену дату;

- попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ДЦ26928/2300/АВ/ПР від 16.11.2020 року та підтвердження його відправлення ОСОБА_1 поштовим зв`язком.

Також, з наданого суду відеозапису інспекційного відвідування від 01.10.2020 року, убачається, що жінка у робочому одягу, з вдягнутими робочими рукавичками, знаходиться біля дверей приміщення для виробництва ФЕМ, розташованого на території виробничої ділянки за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . На запитання інспекторів Держпраці, остання назвалась ОСОБА_8 та пояснила, що працює на ФОП ОСОБА_1 , виконує роботу складувальника, зазначила, що працює біля трьох років, виходить на роботу декілька разів на тиждень, трудового договору не укладала, оскільки працює неповний тиждень (відеофайл SUN0018).

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є однією і той же самою особою, що підтверджується довідкою про особу, яка втратила паспортний документ (документ, що посвідчує особу без громадянства) від 23.01.2018 року.

На заперечення провини ФОП ОСОБА_1 стороною захисту надано:

- копію направлення на проведення інспекційного відвідування №776/05.1/15-33 від 30.09.2020 року;

- зауваження на акт №ДЦ26928/2300/АВ інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 15.10.2020 року та припис про усунення виявлених недоліків №ДЦ26928/2300/АВ/П від 16.11.2020 року, якими ФОП ОСОБА_1 категорично заперечував вчинення ним порушення трудового законодавства;

- копію листів Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо розгляду вищевказаних заперечень, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено прийнятті до розгляду його зауважень, а також відмова у задоволенні його скарги на припис про усунення виявлених порушень №ДЦ26928/2300/АВ/П від 16.11.2020 року;

- письмові пояснення ОСОБА_10 від 22.10.2020 року, якими остання підтвердила, що дійсно 01.10.2020 року представилась перевіряючим ОСОБА_8 , оскільки втратила паспорт та знаходиться на території України нелегально, а відтак вважаючи їх працівниками міграційної служби, назвалась вигаданим ім`ям. Того дня знаходилась на виробничій ділянці, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , оскільки приносила поїсти синові ( ОСОБА_12 ) та іншим працівникам на ділянці;

- довідку про особу, яка втратила паспортний документ (документ, що посвідчує особу без громадянства) від 23.01.2018 року, видану Кальміуським РВ в м.Маріуполі ГУДМС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та заяву останньої від 02.02.2021 року про втрату паспорту;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 та копію свідоцтва про шлюб, за якими вбачається що ОСОБА_13 є матір`ю ОСОБА_5 .

Разом з тим, встановлена судом обставина щодо того, що ОСОБА_10 назвалася вигаданим ім`ям - « ОСОБА_8 », не може свідчити про достеменну відсутність між нею та ФОП ОСОБА_1 трудових відносин без офіційного їх оформлення. Позиція даної особи щодо рознесення працівникам обідів нічим не підтверджена.

Таким чином, суддя прийшла до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю.

Позицію ОСОБА_1 та його захисту, суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто, закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.04.2019 року у справі №927/623/18.

Адміністративні стягнення можуть бути накладені у конкретно визначених часових рамках, під якими розуміється строки накладення адміністративних стягнень або давність притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Правовим наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння.

В цьому разі, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.

Так, ОСОБА_1 інкримінують вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП 01.10.2020 року, а матеріали справи надійшли до суду 20.01.2021 року та справу було призначено до розгляду. У зв`язку із позицією ОСОБА_1 щодо невизнання провини, поданням його захистом різноманітних клопотань, судові засідання призначались на 16.02.2021 року, 19.02.2021 року, 11.03.2021 року, 31.03.2021 року та 06.04.2021 року.

Таким чином, на момент розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника сплинув.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним закрити провадження по справі за ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника сплинув.

Керуючись ст.ст.38, 41 ч.3, 247, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову суду може бути подано апеляцію в Донецький апеляційний суд протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: Т.В. Пустовойт