Справа № 301/439/21

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2021 р. суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Гичка О.Б.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Хустського районного управління юстиції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , приватний підпрриємець,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 088726 від 17.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 17 лютого 2021 року о 18 год. 50 хв. в м. Іршава по вул. Коцюбинського керував транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що автомобілем він не керував, керувала автомобілем його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При зупинці автомобіля вони з дружиною вийшли з автомобіля, працівник поліції запропонував надати посвідчення водія, його дружина надала всі документи, які були в машині, але працівник поліції вилучив саме його посвідчення водія, та запропонував пройти медичний огляд, та повідомив, що в разі відмови саме на нього буде складено протокол про відмову проходження медичного огляду. Він не заперечує того факту, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок медичного огляду на стан сп`яніння, але заперечує той факт, що саме він керував на той час автомобілем. Інших осіб, які б могли бути свідками у даній справі, на місці зупинки працівниками поліції автомобіля, крім нього та його дружини не було.

Частина 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в суді показала, що саме вона знаходилася за кермом автомобіля 17 лютого 2021 року, в момент зупинки автомобіля працівниками поліції з причини не освітлення заднього номерного знаку на автомобілі. Вона разом з чоловіком вийшли з автомобіля та на вимогу поліцейського надала їм документи на автомобіль разом з посвідченнями водія на її ім`я та її чоловіка ОСОБА_1 , однак працівники поліції не взявши до уваги їх з чоловіком пояснень, з незрозумілих причин, вилучили саме посвідчення водія її чоловіка ОСОБА_1 та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча факт його перебування в стані сп`яніння вони не заперечували, інших свідків на місці зупинки не було. Також, заперечення щодо керування її чоловіком автомобіля, працівники поліції до уваги не взяли та повідомили, що належні докази вони нададуть до суду.

Поліцейський СРПП відділення №с 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Дудла О.І., свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 для участі в розгляді справи не з`явилися, хоча належним були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, що закріплено у статті 251 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 6 розділу І, п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., роз`яснено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, або у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться огляд лікарем закладу охорони здоров`я. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що поліцейським не надано належних та беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 17 лютого 2021 року. Поясненнями ОСОБА_1 , показами свідка ОСОБА_2 заперечено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а поліцейським ця обставина не доведена належними доказами. Крім цього, свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, є свідками складення протоколу в їх присутності у відділенні поліції №1 Хустського РУП Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, що підтверджено їх письмовими поясненнями, а не свідками адміністративного правопорушення ( а.с. 3,4), крім цього висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., а саме в даному висновку відсутній підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами розгляду, а також відсутній запис у вищезазначеному висновку, що оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, було повідомлено щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння.

Також, дана обставина не підтверджена відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з тих причин, що відеозапис не містить доказів того, що саме ОСОБА_1 керував вказаним в протоколі транспортним засобом, або автомобіль був зупинений під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Крім того, при перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що такий не є безперервним та постійно переривається.

Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Відсутність вказаних доказів унеможливлює встановлення складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та беззаперечні докази складу адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України закрити за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іршавський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка