КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №760/528/21 головуючий у суді І інстанції: Бурлака О.В.
провадження №33/824/2181/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в АТ «Укрпошта» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188314 29.12.2020 року, 29.12.2020 року о 14 год. 45 хв., ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Народного Ополчення, 13, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099 Lada Samara», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини, невиразна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №13660 29.12.2020 року,29.12.2020 року о 14 год. 45 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Народного Ополчення, 13, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099 Lada Samara», д.н.з. НОМЕР_1 , під час виїзду з парковки, не впевнився в безпечності свого руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3б), п.10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 рокувизнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454,00 гривні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП, а саме: за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушеннями норм КУпАП. Вказує, що у нього викликають сумніви у добровільності написання пояснень свідками та дійсності їх обставинам справи, оскільки пояснення були роздруковані самими ж поліцейськими, крім того, на місці зупинки була відсутня будь-яка копіювальна техніка, для того, що роздрукувати зазначені пояснення, і вважає, що це свідчить про заздалегідь організовану підготовку поліції нагромадженням справи. Крім того, на відео що додане до адміністративного протоколу свідки відсутні. Зазначає, що з відео нагрудної камери поліцейського не вбачається зупинки його транспортного засобу, оскільки поліцейські під`їхали до місця, де було припарковано його автомобіль. Вказує на те, що огляд поліцейськими на стан алкогольного сп`яніння було проведено з грубим порушенням, а саме: огляд за допомогою спеціальних технічних засобів не проводився та не пропонувався, тому він не мав змоги від нього відмовитись, а також відсутність свідків під час складення протоколу.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною 1 статті 130 КУпАПвстановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.3б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 увчиненні вказаних правопорушень, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188314 29.12.2020 року, 29.12.2020 року о 14 год. 45 хв., ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Народного Ополчення, 13, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099 Lada Samara», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини, невиразна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №13660 29.12.2020 року, 29.12.2020 року о 14 год. 45 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Народного Ополчення, 13, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099 Lada Samara», д.н.з. НОМЕР_1 , під час виїзду з парковки, не впевнився в безпечності свого руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3б, п.10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

- у схемі місця ДТП, яка сталась 26.12.2020 року по вул. Народного Ополчення, 13;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;

- у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили той факт, що водій ОСОБА_1 , у їх присутності, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану сп`яніння, а також засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції;

- розпискою ОСОБА_4 , який взяв на зберігання авто;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкоголю, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якої ОСОБА_1 відмовився від проходження зазначеного огляду.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протоколи підписані особою, яка його склала, двома свідками та ОСОБА_1 , крім того, йомубуло роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції Кириченко С.О. в протоколі також не вказав, і відмовився надавати пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в протоколі.

Виявлені працівниками поліції 29.12.2020 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколах повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 29 грудня 2020 року за участю ОСОБА_1 .

Так, з відеофайлу вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та його намагання написати в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення, що він відмовляється від проходження огляду. Крім того, встановлено наявність наїзду водієм на перепону.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він автомобілем не керував, разом з цим не зміг пояснити здійснення зіткнення його авто з перепоною.

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що викликають сумніви у добровільності написання пояснень свідками та дійсності їх обставинам справи, оскільки пояснення були роздруковані самими ж поліцейськими, крім того, на місці зупинки була відсутня будь-яка копіювальна техніка, для того, що роздрукувати зазначені пояснення, і вважає, що це свідчить про заздалегідь організовану підготовку поліції нагромадженням справи. Крім того, на відео що додане до адміністративного протоколу свідки відсутні, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки пояснення свідків не є надрукованими, вони написані від руки на бланку, отже не можливо сказати, що вони заздалегідь підготовлені. Крім того, підписи свідків наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, а виклик свідків чи працівників патрульної поліції не є єдиними або ж вирішальним доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, зазначене не є більш значущим, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно доповнюють останні у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відео нагрудної камери поліцейського не вбачається зупинки його транспортного засобу 29 грудня 2020 року, оскільки поліцейські під`їхали до місця, де було припарковано його автомобіль, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки 29 грудня 2020 року о 12 год. 58 хв. ОСОБА_1 окрім порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з перепоною, у зв`язку з чим ТЗ отримав механічні пошкодження, внаслідок порушень п. 2.3б) та п.10.1 Правил дорожнього руху України останнім, зазначені обставини ОСОБА_1 , жодним доказом не спростував. Отже, його доводи що він не керував транспортним засобом 29 грудня 2020 року о 12 год. 58 хв., не є спроможними, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 керуючи ТЗ здійснив зіткнення з перепоною.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд поліцейськими на стан алкогольного сп`яніння було проведено з грубим порушенням, а саме: огляд за допомогою спеціальних технічних засобів не проводився та не пропонувався, тому він не маг змоги від нього відмовитись, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а суду він не надав доказів самостійного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з висновками щодо відсутності стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 рокущодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «22» квітня 2021 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко