Справа № 161/716/21 Провадження № 33/802/305/21 Головуючий у 1 інстанції:Черняк В. В.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , її представника адвоката Міщук І.В., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2020 № 529193, 26 грудня 2020 року близько 13 год. 28 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: перебуваючи в агресивному стані, наніс удар в область обличчя, на зауваження припинити не реагував.

Не погоджуючись із рішенням суду, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Просить поновити строк на апеляційне скарження постанови, оскільки належним чином не повідомлялася про судовий розгляд і не була присутня у судовому засіданні, а із судовим рішенням ознайомилася лише 17.03.2021. Вказує на те, що судом не з`ясовані усі обставини у справі, а тому рішення суду є незаконним і необґрунтованим. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як про розгляд справи вона не повідомлялась. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_2 не була присутня при розгляді справи судом першої інстанції. З матеріалів даної справи також убачається, що них відсутні будь-які повідомлення потерпілій про дату, час та місце розгляду справи щодо ОСОБА_1 .. З огляду на наведене, на думку суду апеляційної інстанції, строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши потерпілу ОСОБА_2 та її представника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і прийняти нову, ОСОБА_1 , який апеляцію заперечив і просив судове рішення залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи місцевим судом дотримані не були.

На думку апеляційного суду, місцевий суд дійшов передчасного висновку про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Місцевий суд в оскаржуваній постанові вказав, що жодних інших доказів, таких як пояснення свідків, фото чи відеозаписів на підтвердження викладених в протоколі обставин, до протоколу не надані (а.с.17).

Однак, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 26.12.2020 серії АПР18 № 529193, 26 грудня 2020 року близько 13 год. 28 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: перебуваючи в агресивному стані, наніс удар в область обличчя, на зауваження припинити не реагував (а.с.1).

Крім того, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, стверджується рапортом ДОП ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області Климчука Л.М. (а.с.3-4), заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.5-6), формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.8).

Обставини вчинення адміністративного правопорушення у судах першої та апеляційної інстанцій підтвердила потерпіла ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 2 ст.3 СК України регламентовано, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Хоча ОСОБА_1 і ОСОБА_2 офіційно розлучені, проте мають взаємні права і обов`язки з приводу виконання сімейних обов`язків щодо малолітнього сина, що свідчить про наявність фактичних елементів сім`ї.

З аудіофіксації події адміністративного правопорушення, яка мала місце 26 грудня 2020 року, вбачається, що коли ОСОБА_1 приїхав до будинку за місцем проживання ОСОБА_2 , де остання була на прогулянці із сином, перший почав кричати на потерпілу і застосовувати фізичне насильство (а.с.16, час аудіо: 04:08, 04:29, 04:42, 05:18).

Після вказаних дій ОСОБА_2 зателефонувала до дільничого офіцера поліції і сказала, що її колишній чоловік ОСОБА_1 приїхав, шарпав її та бив у голову в присутності дитини (а.с.16, час аудіо: 06:09).

Згодом ОСОБА_2 також зателефонувала у службу «102» і викликала поліцію (а.с.16, час аудіо: 07:08), а ОСОБА_1 у цей час намагався забрати у неї мобільний телефон (а.с.16, час аудіо: 07:22).

Коли на місце події приїхали поліцейські і запитали, що сталося, ОСОБА_2 відповіла, що приїхав її колишній чоловік ОСОБА_1 і чинив щодо неї фізичне насильство (а.с.16, час аудіо: 14:58).

Піддавати даний аудіозапис сумніву у апеляційного суду немає підстав, оскільки доказів на його спростування матеріали справи не містять.

Тому будь-які заперечення щодо достатності та належності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до уваги судом апеляційної інстанції не приймаються.

Нові докази стороною захисту апеляційному суду надані не були.

За таких обставин, з урахуванням наведеної сукупності доказів вважаю, що ОСОБА_1 вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Положення ч.2 ст.38 КУпАП визначають, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинене 26 грудня 2020 року (а.с.1), а тому на день розгляду справи у апеляційному суді (12.04.2021) закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений законної можливості накласти на правопорушника стягнення поза строками, визначеними ст.38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити потерпілій ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2021 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та закрити щодо нього провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов