Єдиний унікальний номер 341/184/21
Номер провадження 3/341/300/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

захисника особи Шевчук-Філімон Н. М.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наступних установлених обставин.

26.01.2021 о 23 годин 25 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки БМВ 328, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у Галицькій ЦРЛ. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 22.02.2021, проте за клопотанням захисника з метою ознайомлення з матеріалами справи засідання відкладено на 01.04.2021.

У судовому засіданні 01.04.2021 захисник особи, після дослідження змісту протоколу і матеріалів, перегляду відеозапису заявив клопотання про відкладення засідання з метою забезпечення явки свідків, які підтвердять, що автомобілем керував не ОСОБА_1 . Клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 23.04.2021.

23.04.2021 у судове засідання прибув лише захисник ОСОБА_1

23.04.2021 через канцелярію суду захисник ОСОБА_1 адвокат Шевчук-Філімон Н. М. подала заперечення на протокол про адміністративне правопорушення від 27.01.2021 № 234032. Викладені у запереченнях доводи щодо наявності підстав для закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення захисник підтримала і в судовому засіданні, які полягають у наступному.

Стверджує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, у матеріалах справи відсутні докази про це. Зазначені у протоколі свідки факту керування не бачили. Зазначає, що в медичному висновку відсутні дані щодо рівня сп`яніння особи, зокрема не вказано скільки проміле. При цьому, у письмових запереченнях стверджує, що матеріали справи містять докази про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вказала, що в порушення вимог працівники поліції здійснювали відеофіксацію події та проведення огляду з перериванням відеозапису, а тому такий відеозапис не може вважатися доказом.

З огляду на викладені порушення, захисник особи просила справу про адміністративне правопорушення закрити.

З оглянутих відеозаписів з камери в автомобілі поліції та з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 було зупинено. Через деякий час на відео з авто поліцейських видно особу, яка проходить перед автомобілем поліцейських. Захисник підтвердила особу ОСОБА_1 .

Пізніше у приміщенні медичного закладу на відео відображено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та встановлено факт сп`яніння особи. При цьому, на відео жодного разу ОСОБА_1 не зазначає, що відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом.

Крім того, суддя зазначає, що до перегляду відео у судовому засіданні 01.04.2021 до суду також не надходило жодних пояснень чи заперечень щодо керування ОСОБА_1 автомобілем.

Водночас, у самому протоколі про адміністративне правопорушення від 27.01.2021 № 234032 ОСОБА_1 особисто написав, що пив пиво і керував транспортним засобом. Поставив підписи. Суддя не бере до уваги доводи захисника про те, що підписи не особи і не вона писала вказану інформацію, оскільки ці доводи з`явилися лише у відповідь на запитання судді у судовому засіданні 23.04.2021. У письмових запереченнях вони відсутні і не звучали в судовому засіданні 01.04.2021. Також, з наявної у справі копії постанови № 087554 убачається схожіть підпису ОСОБА_1 із підписом у протоколі.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП (у чинній на час порушення редакції) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, переконуюсь, що дії ОСОБА_2 містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку. При цьому, незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення не можуть бути підставою для уникнення особами, які керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, передбаченої законодавством відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.01.2021 серії ДПР 18 № 234032, у якому міститься запис про визнання особою факту вживання алкогольних напоїв і керування транспортним засобом;

- висновком щодо результатів медичного огляду від 27.01.2021, де зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (вимоги зазначення у висновку рівня проміле у законодавстві відсутні);

- відеозаписами з автомобіля поліцейських і нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, на яких відображено факт зупинки автомобіля БМВ 328, який належить ОСОБА_1 , проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином, керування ОСОБА_1 автомобілем у стані сп`яніння підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, що дає суду підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1. ст. 130 КУпАП.

При цьому, заперечення і доводи захисника Блинчука І. С. не беру до уваги і вважаю їх такими, що не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, у зв`язку з наступним.

Відповідно до чинної на час події редакції статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Так само, відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з п. 17 Розділу ІІІ Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З огляду на викладені положення вимог законодавства, під час проходження особою огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі присутність свідків не передбачено і така не обов`язкова.

Лише у випадку здійснення огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими необхідною є присутність двох свідків.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо відсутності записаних у протоколі свідків під час зупинки транспортного засобу і огляду в медзакладі не заслуговують на увагу, а надані до справи пояснення вказаних осіб не беру до уваги.

Зазначаю, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Таким чином, не беру до уваги доводи сторони захисту щодо наявності перерв у здійсненні відеозапису події, оскільки у наявних записах містяться достатні дані, які дозволяють встановити необхідні для розгляду цієї справи обставини, зокрема щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

При цьому, захисник не зазначає, які саме події чи факти об`єктивно мали місце і доводять відсутність складу і/чи події адміністративного правопорушення, проте такі через порушення поліцейськими не відображені на наявних у справі відеозаписах.

Так, дійсно, на наявних відеозаписах не відображено того, що саме ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля БМВ.

Проте, відповідно до статті 268 КУпАП особа і її захисник мали можливість надати судді докази керування транспортним засобом іншою особою. На клопотання захисника було відкладено розгляд справи з метою забезпечення пояснень свідків та особи, яка керувала ТЗ. Водночас, таким фактичними даними захисник суддю не забезпечив.

Своєю чергою, висновок про фактичне керування автомобілем саме ОСОБА_1 обґрунтовую таким: лише вказана особа, окрім поліцейських, відображена на відео після зупинки авто; під час проходження огляду у медичному закладі особа жодного разу не зазначила, що не керувала транспортним засобом; до перегляду відео в судовому засіданні 01.04.2021 зі сторони захисника чи особи не надходило доводів, що керував автомобілем не ОСОБА_1 ; у протоколі про адміністративне правопорушення власноруч записано особою, що вона керувала автомобілем і це не спростовувалось стороною захисту до 23.04.2021, доки пояснення щодо цього не попросив надати суддя.

Отже, з огляду на викладене, доходжу висновку про те, що усі доводи захисника спрямовані виключно на забезпечення уникнення особою адміністративної відповідальності, а не на встановлення об`єктивних обставин, які доводять відсутність складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, враховую суспільну небезпеку здійснення особою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керуючись внутрішнім переконанням та об`єктивним аналізом обставин справи, доходжу висновку про те, що особа дійсно керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, вважаю неприпустимим, щоб окремі, ймовірно, існуючі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення на підставі оцінки усіх встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року 2270 грн.

Керуючись статтями 251, 252, 283-288 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя:М. Р. Мергель