ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Паланійчука В.П. на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22.03.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно постанови суду, 06.08.2020 року о 19.35 год. ОСОБА_1 по вул. Вінницькій в смт. Вендичани Вінницької області керував транспортним засобом марки «Вольво» ЕН 13.400, д.р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На цю постанову суду представник ОСОБА_1 адвокат Паланійчук В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказував що ОСОБА_1 працівники поліції зупинили в порушення вимог ст.35 Закону України «Про

ЄУНСС 720/91/21 провадження №33/822/200/21 головуючий у 1 інстанції Вівчар Г.А.

національну поліцію», оскільки останній правил дорожнього руху не порушував, його транспортний засіб був технічно справний. Ці обставини не були враховані судом першої інстанції при розгляді справи. Також вказував, що на місці зупинки ОСОБА_1 були відсутні свідки, дані яких записані в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказані свідки не проживають за тими адресами, що зазначені в протоколі. Це підтверджується відмітками на поштових відправленнях, які повернулися в суд. В той час були присутні лише самі працівники поліції та інший водій ОСОБА_2 , на якого також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП. Вважає, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неналежними доказами, а сам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Ще вказував, що ОСОБА_1 працює водієм на ПФ «Труд» і його робота пов`язана з виконанням обов`язків водія як на території України, так і за її межами. А тому ОСОБА_5 не міг вживати спиртні напої в той час. Зазначав, що відсутні дані про те, що працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, у нього не вилучалось посвідчення водія. Це, на його думку, підтверджує те, що ОСОБА_1 не вживав спиртні напої. На ці обставини суд також не звернув увагу і не дав цьому оцінку. Також зазначав, що матеріали даного провадження розглядались одним і тим же суддею двічі. При чому, в першому випадку суддя вказав, що інкриміновані ОСОБА_1 дії передбачають кримінальну відповідальність за ст.286-1 КК України. А в послідуючому суддя прийняв рішення про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ті ж дії за ст.130 ч.1 КУпАП. З часу вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення і по даний час ст.130 ч.1 КУпАП ніяких змін не зазнала і її редакція не змінилася. Зазначав, що постановою слідчого від 23.12.2020 року було закрито кримінальне провадження №0000069 від 18.09.2020 р. згідно п.4 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність. Прийняті суддею рішення є протилежними по своїй суті.

Заслухавши адвоката Паланійчука В.П., ОСОБА_1 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, вважаю, що апеляційні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 161721 від 06.08.2020 р., 06 серпня 2020 року о 19 год. 35 хв. ОСОБА_1 в смт. Вендичани, вул. Вінницька Вінницької області керував транспортним засобом VOLVO FH 13400 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння-запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

В протоколі зазначено дані двох свідків, є їх підписи. Також в протоколі є підписи ОСОБА_1 і є запис, виконаний від його імені, де зазначено, що він з протоколом згідний (а.с.13).

З даних Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_5 не проводився. А цьому Акті також є дані та підписи свідків і самого ОСОБА_1 (а.с.14).

З пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків і в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.16, 17).

А тому твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є необґрунтованим.

Безпідставним є також і твердження апелянта про порушення працівниками поліції вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки, як свідчать матеріали провадження, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і його керування в такому стані могло давати підстави працівникам поліції запідозрити водія в тому, що той міг перебувати в стані сп`яніння, або в хворобливому стані.

Разом з тим, вважаю, що суд першої інстанції необґрунтовано наклав стягнення на ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення 06.08.2020 року кримінальна відповідальність за ст.286-1 КК України, згідно Закону України від 17.06.2020 року №720-IX, починаючи з 03.07.2020 року, була виключена. А тому суд першої інстанції 27.08.2020 року безпідставно направив матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП в поліцію для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ст. 286-1 КК України.

У зв`язку з відсутністю на час вчинення ОСОБА_1 06 серпня 2020 року інкримінованого йому правопорушення кримінальної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі послідуючі дії суду та слідчого їх твердження та висновки про наявність чи відсутність кримінального правопорушення, не породжують законних підстав для зупинення чи продовження строків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. А тому на дії ОСОБА_1 поширюються строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, а не ч.6 ст.38 КУПАП.

У відповідності до ч.2 ст.38 КУПАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

З часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме з 06.08.2020 року і до накладення судом на нього адміністративного стягнення 22 березня 2021 року минуло більше трьох місяців, а тому провадження у справі щодо нього необхідно закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 38, 294, 247 КУпАП.-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Паланійчука В.П. задовольнити частково.

Постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати і провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя