Єдиний унікальний номер: 378/204/21
Провадження № 3/378/106/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., за участю захисника Березинець К. Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувалась, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 507116 від 21 березня 2021 року ОСОБА_1 21.03.2021 о 17 годині 20 хвилин в с. Ясенівка, по вул. Миру, 1, керувала автомобілем АЗПК - 21412, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнала, суду пояснила, що 21.03.2021 після обіду вона, керуючи автомобілем АЗПК - 21412, державний номерний знак НОМЕР_1 , відвезла брата, який був в стані алкогольного сп`яніння із с. Полковниче в с. Ясенівка. Через 1 годину поверталась назад, на перехресті доріг Ставище-Тараща, ЯсенівкаПолковниче її зупинили працівники поліції. Коли вона відкрила двері, із салону автомобіля працівники поліції почули запах алкоголю, який залишився після її брата. Їй запропонували пройти в службовий автомобіль працівників поліції, де на запитання останніх, вона повідомила, що дійсно вживала алкогольне пиво, але не цього дня, а напередодні 20.03.2021. Працівників поліції було троє. Вони зупинили два автомобілі, водіїв яких (по одному) запросили бути свідками, кожен з яких залишив працівникам поліції свої дані, розписався в документах і поїхав. Фактично в їх присутності і без них працівники поліції не пропонували пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або прослідувати в медзаклад. Направлення до медичного закладу не складалось.

ОСОБА_1 та її захисник - Березинець К. Г. подали в суді клопотання, в якому ОСОБА_1 просить закрити провадження у даній справі стосовно неї на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 20-23). Клопотання обгрунтоване тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи та складений працівниками поліції з порушеннями вимог закону. Її ( ОСОБА_1 ) працівниками поліції було зупинено без будь-яких на те підстав, правил дорожнього руху вона не порушувала. Зазначаючи в протоколі про те, що випила 0,5 пива, вона мала на увазі, що дану пляшку вживала напередодні у суботу 20 березня. Їй не роз`яснили, що вона може на місці пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер». В порушення вимог чинного законодавства в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення затвердженої форми для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та докази відсторонення її, як водія від керування транспортним засобом.

Інспектори СРПП відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП Дмитренко М. С. та ОСОБА_2 в судовому засіданні 6 квітня 2021 року пояснили, що в березні 2021 року, точної дати та часу не пам`ятають, близько 16 год., на перехресті доріг Ставище-Тараща, ЯсенівкаПолковниче, інспектором ОСОБА_2 було зупининено автомобіль Мосвич зеленого кольору, яким керувала ОСОБА_1 , оскільки та була не пристебнута ременем безпеки. При перевірці документів виявили, що остання має ознаки алкогольного сп`яніння, так як з її автомобіля чутно було запах алкоголю, після чого ОСОБА_1 сіла із ОСОБА_2 в службовий автомобіль, за кермом якого сидів інспектор СРПП Братчик В. А., який запропонував ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння на приладі «ДРАГЕР», на що вона відмовилась. Після чого ОСОБА_2 зупинив два автомобілі, водіїв яких було залучено в якості свідків, та в їх присутності ОСОБА_1 повторно було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», або прослідувати в медзаклад, на що остання відмовилась. Вони відібрали пояснення в свідків ( ОСОБА_3 у ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в Осочинського), а інспектор Братчик В. А. склав відносно ОСОБА_5 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 6 квітня 2021 року пояснив, що його зупинили працівники поліції на перехресті доріг Ставище-Тараща, ЯсенівкаПолковниче, близько 16-17 години та близько двох-трьох тижнів тому, точної дати та часу не пам`ятає, залучили його в якості свідка, він підійшов до службового автомобіля працівників поліції, де сиділа ОСОБА_1 , яка в його присутності на запитання працівників поліції щодо вживання алкогольних напоїв, відповіла, що випила 0,5 л пива. В його присутності ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти тест на сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі. В письмових поясненнях, відібраних від нього інспектором ОСОБА_7 , він дійсно поставив свій підпис, проте, самі пояснення попередньо не прочитав, як не читав і протокол відносно ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 в суді підтвердив письмові пояснення, які надав 21.03.2021, зазначивши, що 3-4 тижні тому в період часу з 15-ї до 18-ї години в с. Ясенівка на перехресті доріг Ставище-Тараща, ЯсенівкаПолковниче його зупинили працівники поліції, які запросили його в якості свідка. На місці зупинки, крім службового автомобіля, стояв припаркований автомобіль «Москвич» зеленого кольору. В його присутності ОСОБА_1 , яка сиділа в службовому автомобілі, на пропозицію працівника поліції від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в Ставищенській ЦРЛ відмовилась. Факт керування ОСОБА_1 автомобілем він не бачив, коли підписував протокол та пояснення, поліцейські зупиняли інші автомобілі. Проте, він іншого свідка не бачив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , інспекторів поліції, прихожу до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 265-2 та 266 КУпАП за наявності підстав вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, зобов`язаний тимчасово затримати транспортний засіб та відсторонити водія від керуванням транспортним засобом.

Вимогами п. 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. п. 4, 5, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядку), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція).

Відповідно до п. 6 розділу ІІ вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Дослідивши матеріали справи встановлено, що поліцейським не було дотримано зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Виписані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини з приводу дотримання процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вищевказаних вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції не знайшли підтвердження в суді.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила викладені в протоколі обставини, зазначивши, що коли її зупинили працівники поліції, вона в стані алкогольного сп`яніння не перебувала. Працівники поліції зупинили два автомобілі, водіїв яких почергово запросили бути свідками, які залишили працівникам поліції свої дані, розписались в документах і поїхали. Фактично в їх присутності і без них працівники поліції не пропонували пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», або прослідувати в медзаклад.

Свідок ОСОБА_6 , вказаний в протоколі (а. с. 1), від якого відібрано письмові пояснення (а. с. 2) підтвердив пояснення ОСОБА_1 в частині, що в його (свідка) присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти тест на сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі. В письмових поясненнях, відібраних від нього інспектором ОСОБА_7 , він дійсно поставив свій підпис, проте, самі пояснення попередньо не прочитав, як не читав і протокол відносно ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 , вказаний в протоколі (а. с. 1), від якого також відібрано письмові пояснення (а. с. 3), суду пояснив, що коли працівником поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в Ставищенській ЦРЛ, другого свідка при цьому не було. Коли він підписував протокол та пояснення, поліцейські зупиняли інших водіїв, проте, іншого свідка він не бачив, як і не бачив факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Вищевказані пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_6 , який заперечив факт відмови ОСОБА_1 в його присутності від проходження огляду на стан сп`яніння, та з поясненнями свідка ОСОБА_8 , який заперечив присутність другого свідка в той час, коли в його присутності ОСОБА_1 інспектор поліції пропонував пройти такий огляд.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділів поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, відповідно до якої застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

Проте, інспектором до матеріалів справи будь-яких фото- чи відеодоказів на підтвердження відомостей, викладених в протоколі, не додано, і як зазначили під час розгляду справи працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 таке фіксування на місці події ніким із них не здійснювалось, оскільки в них був відсутній відеореєстратор (нагрудна камера).

Таким чином, пояснення, надані свідком ОСОБА_6 не узгоджуються із письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи, а протокол про адміністративне правопорушення, який був складений на підставі письмових пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , не може слугувати беззаперечними доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який є превентивним заходом виявлення або фіксування правопорушення, та який міг би підтвердити чи спростувати доводи апелянта, матеріали справи не містять, суд приймає пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, надані в судовому засіданні, та визнає їх належним доказом, оскільки вони узгоджуються між собою, у суду немає підстав ставити під сумнів надані пояснення.

З вищевказаних пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , наданих в судовому засіданні встановлено, що працівниками поліції було порушено визначений законодавством (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 4 вищевказаного Порядку та п. 6 розділу ІІ Інструкції) порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд критично відноситься до даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки вони суперечать іншим належним та допустимим доказам у справі.

Отже, будь-які докази, які б беззаперечно вказували на те, що 21.03.2021 року ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище порушення, допущені уповноваженими особами поліції при оформленні матеріалів справи, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 п. 1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак