14.04.2021 Справа № 756/4637/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/4637/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2021 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жительки АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

17.02.2021 о 16:00 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Ford Fiesta (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Маршала Малиновського, 8 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, блідість шкіри обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що дійсно він 17.02.2021 на пропозицію поліцейського відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків, оскільки поспішала до хірурга, при цьому підтвердила суду обставини, викладені у протоколі, визнавши свою вину у відмові від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством (далі - Правила).

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 1.3 Правил передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 Правил зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №033257, в якому зазначено про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а також про її відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржувала дії працівників поліції матеріали справи не містять;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками при фіксуванні відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому порядку у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу а також ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) поліцейським дотримано.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння «тремтіння пальців рук, блідість шкіри обличчя, зіниці очей не реагують на світло», виявлені працівниками поліції 17.02.2021 у водія ОСОБА_1 в розумінні п. 4 розділу 1, п. 12 розділу 2 Інструкції №1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не перебувала у стані наркотичного сп`яніння судом не приймаються до уваги з огляду на те, що протокол стосовно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (пункт 2.5 Правил дорожнього руху), проти чого не заперечувала в судовому засіданні ОСОБА_1 , а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху), що свідчить про безпідставність таких тверджень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, тобто, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Керуючись статтями 401, 130, 221, 276-280, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян