Справа № 466/2417/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працездатна, не працевлаштована, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 353170 від 12.03.2021 гр. ОСОБА_1 12.03.2021 близько 10:45год. перебувала на робочому місці в «Зооцентрі» без одягнених засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски, що закриває ніс та рот, чим порушила п.2 п.п.14 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 за адресою: м. Львів, вул. Лінкольна, 10 чим, своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду даної адміністративної справи в суді пояснила, що маску вона зняла, оскільки в магазині крім неї нікого не було. Коли зайшов працівник поліції в магазин, вона маску одягнула на обличчя. В подальшому вона перебувала в масці весь час.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 44-3 КУпАП частина 1 передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2 п.п.14 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно п.14 ч.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:

не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра;

не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням;

обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни);

Відповідно до ст.10 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

Систематичний аналіз викладеної норми вбачає, що суб`єктами обмежень встановлених п.14 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 є виключно суб`єктами господарювання.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що ч.1 ст.44-3 КУпАП, передбачає відповідальність саме за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами,що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 , яка не є суб`єктом господарювання, а перебувала у трудових відносинах.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Оскільки, ОСОБА_1 поставлено у вину порушення п.2 п.п.14 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р, а саме: не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням, за порушення яких передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а також враховуючи заборону суду самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44-3, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя П. С. Невойт