П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне порушення, які надійшли з Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, приватного підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

06.03.2021 близько 22 год. 00 хв. в ресторані «Татош» АДРЕСА_2 кількість відвідувачів була близько 30-ти осіб, за столиком більше 4-х осіб, чим порушено п.11 постанови КМУ № 104 від 17.02.2021. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що він є власником приміщення, в якому на умовах оренди здійснює свою господарську діяльність заклад громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відтак жодного відношення щодо здійснюваної ним діяльності немає. Надав копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 230076701 від 28.10.2020, відповідно до якого йому на праві приватної власності належить будівля, кафе-мотель, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 ; оригінал договору оренди нежитлового приміщення № П-14 від 01.01.2020, відповідно до умов якого ПП ОСОБА_1 передав, а ФОП ОСОБА_2 прийняла в тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; копію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, видану Головним управлінням ДПС у Закарпатській області, на імя ФОП ОСОБА_2 , із зазначенням адреси, де дозволена така торгівля.: АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення є вчинення особою певної дії або бездіяльності, які згідно ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі. Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, фактів, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Частина 1 статті 44-3КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма права є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким нормативним актом у протоколі про адміністративне правопорушення визначено п.11 постанови КМУ № 104 від 17.02.2021 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», відповідно до якого п.3 пп. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 викладено в наступній редакції: «розміщення відвідувачів у закладах громадського харчування на відстані меншій, ніж 2 метри за сусідніми столиками та більш як чотири особи за одним столом (без урахування дітей віком до 18 років), за умови, що відвідувачі заходять до закладу і пересуваються по ньому з вдягненими засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовленими самостійно (крім часу сидіння за столом для приймання їжі та/або напоїв».

Разом з тим в судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надав копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 230076701 від 28.10.2020, відповідно до якого йому на праві приватної власності належить будівля, кафе-мотель, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 ; оригінал договору оренди нежитлового приміщення № П-14 від 01.01.2020, відповідно до умов якого ПП ОСОБА_1 передав, а ФОП ОСОБА_2 прийняла в тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; копію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, видану Головним управлінням ДПС у Закарпатській області, на імя ФОП ОСОБА_2 , із зазначенням адреси, де дозволена така торгівля.: АДРЕСА_2 .

Суб`єктом правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , може бути лише суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність саме як заклад харчування.

Однак, до протоколу не додано жодного належного доказу, який би підтверджував, що саме ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність у сфері громадського харчування ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». З поданих ОСОБА_1 документів вбачається, що господарську діяльність у сфері громадського харчування ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснює ФОП ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення.

Європейський Суд з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від30травня 2013року,заява №36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia"заява №926/08,рішення від 20вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд немає права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.284КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду зчерез Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Голяна О.В.