КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Бурлака О.В.
Єдиний унікальний номер справи № 760/3028/21
Апеляційне провадження № 33/824/2155/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за ст. 130 КУпАП за відсутністю у його діях складу правопорушення. Також вказав, що за статтею 124 КУпАП вину визнає.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в його діях був відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 130 КУпАП. Посилається на те, що відмовився від огляду на стан сп`яніння, оскільки автомобілем не керував. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода трапилась о 17 годині і вже після цього ОСОБА_1 , заливши автомобіль, вживав алкогольні напої.

В судове засідання з`явилась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №417339, 22 січня 2021 року о 02 год. 30 хв., ОСОБА_1 , в м. Києві по бул. В.Гавела, 75А, керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №126516, ОСОБА_1 22 січня 2021 року о 02 год. 30 хв., у м. Києві по бул. В.Гавела, 75А, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не впевнився безпечності та скоїв наїзд на перешкоду (дерево), що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП, про які вказано у протоколах про адміністративне правопорушення, не визнав.

Пояснив, що на автомобілі «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , працював таксистом. 21 січня 2021 року приблизно о 17:00 год. повідомив роботодавця про те, що буде їхати додому раніше, так як погані погодні умови. У дворі, біля дому, його занесло і він в`їхав у дерево, пошкодивши бампер і крило автомобіля. Після цього хотів переставити автомобіль на місце стоянки, де паркуєься, однак автомобіль знову занесло, де і застряг та не міг виїхати.

Також ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль, разом з сусідом, не зміг витягнути. Після чого, закривши автомобіль, залишив його на місці ДТП та пішов до магазину, де купив алкогольні напої, які випивали разом з сусідами. Серед ночі йому зателефонував роботодавець, для того щоб приніс ключі від авто. Коли прийшов, на місці, де був автомобіль, вже була поліція.

Вказував, що відмовився проходити тест на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вже був добре випивший. Вважає, що він не був за кермом у п`яному вигляді.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 виклав у апеляційній скарзі та надав суду апеляційної інстанції у судовому засіданні.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №417339 від 22 січня 2021 року та серії ДПР18 №126516 від 22 січня 2021 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, що містяться в матеріалах справи, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили той факт, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану сп`яніння, а також засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді, та свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вимог п.10.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення, суду не надано.

При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені, а також ОСОБА_1 до суду не подавалися і не повідомлялися.

Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських або свідків у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, як порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за ст. 130 ч.1 КУпроАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо:

- за ст. 124 КУпАП, - у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.;

- за ст. 130 ч.1 КУпАП, - у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання суд врахував характер вчиненого правопорушення, відомості про його особу, тому апеляційний суд погоджується із остаточно призначеним адміністративним стягненням у межах санкції за більш серйозне правопорушення, оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги повторюють пояснення, надані суду першої інстанції, належна оцінка їм надана суддею Солом`янського районного суду м. Києва, з якими апеляційний суд погоджується. При цьому, суд звертає увагу, що належних та допустимих доказів на підтвердження своїх пояснень, зокрема, про день та час настання ДТП, ОСОБА_1 не надав ні суду першої інстанції, ні до апеляційного суду.

Порушень норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної постанови судом не встановлено.

За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга адвоката Заремби В.Л. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко