КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2020/2021
справа №753/1193/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

за участю захисника О.В. Бобильової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Бобильової Олени Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРП18 №023671 від 22 грудня 2020 року 02 год. 00 хв., ОСОБА_1 22 грудня 2020 року о 01 год. 25 хв. в м.Києві по вул. Княжий Затон, 21, керував автомобілем TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року вирішено ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Бобильовою О.В. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що 24 лютого 2021 року під час розгляду справи в суді першої інстанції заявлено клопотання з приводу допиту свідків та поліцейського для з`ясування того, чи перебував автомобіль TOYOTAу русі під час зупинки та хто був за кермом, оскільки ОСОБА_1 заперечує обставини керування автомобілем і при цьому останній знаходився у дворі будинку, де мешкає. Вказує, що клопотання задоволено частково, викликано працівника поліції в чергове судове засідання на 11 березня 2021 року. Проте у зв`язку із хворобою надіслала суду клопотання про перенесення розгляду справи, про що також додатково повідомила по телефону у спілкуванні з помічником судді, але суд розглянув справи, чим порушив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на правовий захист.

Звертає увагу, що викликаний поліцейський до суду не з`явився.

Щодо даних відеозапису з нагрудної камери зазначає, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, оскільки висловив недовіру приладу за допомогою якого мав проводитися огляд і наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, проте поліцейські на це уваги не звернули.

В судовому засіданні адвокат Бобильова О.В. доводи апеляційної скарги підтримала.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у зв`язку із недотриманням підпункту пункту 2.5 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП, частина третя якої передбачає наступне:

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Згідно із статтею 256 КУпАП висуваються, зокрема, такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати. Пояснення свідків, які дійсно мають певні недоліки про які зазначає скаржник, даних відеозапису не спростовують.

Установлено, що згідно даних архіву правопорушень ОСОБА_1 тричі протягом календарного року притягувався до адміністративної відповідальності: 03 липня 2020 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за частиною 1 статті 130 КУпАП (штраф, позбавлення спеціального права); 06 серпня 2020 року Оболонським районним судом міста Києва за частиною 1 статті 130 КУпАП (штраф, позбавлення спеціального права); 29 липня 2020 року Деснянським районним судом міста Києва за частиною 1 статті 130 КУпАП (штраф, позбавлення спеціального права).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особо з дотримання вимог статті 256 КУпАП.

Відповідно до даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що відеозапис починається з моменту перебування поліцейського в службовому автомобілі, який рухається, та ним надається вказівка про зупинення автомобіля TOYOTA. Після цього поліцейський вийшов з автомобіля у дворі будинку на паркувальному майданчику та попереду службового автомобіля зупинився автомобіль TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 (в бесіді представився та в подальшому пред`явив документи, що посвідчують його особу).

Відповідно до даних відеозапису автомобіль був зупинений у зв`язку із наявністю на ньому пошкоджень та для перевірки його причетності до ДТП.

В ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе агресивно, а його стан обґрунтовано викликав у поліцейських підстави для припущень, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння.

Далі поліцейським були запрошені свідки, в присутності яких поліцейський запропонував ОСОБА_1 , який вже перебував в автомобілі TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 , на задньому пасажирському сидінні, пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу DRAGER, але останній відмовився та вказав, що буде проходити огляд медичному закладі. Після цього поліцейський декілька разів запропонував ОСОБА_1 пересісти в службовий автомобіль для проїзду в медичний заклад, проте останній всіляко ухилявся від цього, зокрема, зазначаючи, що він інвалід, що він просто пасажир.

При цьому з даних відеозапису не убачається, що ОСОБА_1 висловив недовіру приладу DRAGER, на що звертається увага в доводах апеляційної скарги.

З огляду на наявність даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського, які дають суду можливість установити дійсні обставини справи, необхідності у допиті свідків та поліцейського не убачається.

При цьому даними відеозапису також спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу та не керував ним.

Щодо доводів скарги в частині, що суд першої інстанції не відклав розгляд справи для забезпечення можливості скористатися правовою допомогою, то апеляційний суд вказує на таке.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 22 грудня 2020 року, перше судове засідання у справі було призначено судом на 01 лютого 2021 року, наступні на 12 лютого 2021 року, на 19 лютого 2021 року, на 24 лютого 2021 року та останнє на 11 березня 2021 року.

Отже протягом цього періоду ОСОБА_1 забезпечено достатню кількість часу для отримання правової допомоги у зв`язку із провадженням у справі та належної підготовки для участі у ній. Проте ОСОБА_1 тільки 18 лютого 2021 року уклав договір про надання правової допомоги. Розглядаючи справу, суд першої інстанції послідовно навів в оскаржуваній постанові інформацію про всі судові засідання, причини перенесення розгляду справи та висновки щодо відсутності підстав для подальшого відкладення її розгляду.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що зазначені доводи жодним чином не впливають на можливість встановлення факту правопорушення, який передбачає настання юридичних наслідків.

Оскільки оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бобильової Олени Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук

Київського апеляційного суду