1Справа № 335/3469/21 3/335/908/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102900, що надійшла з Управління патрульної поліції Запорізької області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого „ЗЗМК водієм, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 року о 18-30 годині, в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, по пр. Соборний, біля електроопори № 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом „ЗАЗ Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , ставши учасником дорожньо транспортної пригоди відмовився від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив суду, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, прибув до медичного закладу, зібрав сечу до контейнеру, проте перехвилювався та розлив біологічний зразок (сечу), потім набрав води з унітазу, повторно надати біологічний зразок (сечу) для проходження тесту не зміг з фізіологічних причин.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, аналізуючи та надаючи оцінку вищезазначеному, суд приходить до наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2,3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Безпосередньо диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- висновком КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги Запорізької обласної ради, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.02.2021 року № 890, згідно до якого ОСОБА_1 відмовився від повного медичного обстеження, аналіз сечі протягом 3-х годин не здав;

- постановою про виділення матеріалів для притягнення особи до адміністративної відповідальності від 19.03.2021 року, згідно до якої 17.02.2021 року приблизно о 18-30 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем „ЗАЗ Деу, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини пр. Соборного з боку бул. Шевченка в напрямку вул. Південноукраїнської в м. Запоріжжі. В цей час, в районі електроопори № 43, пішоходи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 почали здійснювати перетин проїзної частини пр. Соборний зліва - направо за ходом руху автомобіля „ЗАЗ Деу, по нерегульованому пішохідному переходу, вийшовши на смугу руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з роздільного газону. Під час руху водій ОСОБА_1 допустив наїзд правою бічною частиною кузову керованого ним транспортного засобу на пішоходів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в результаті ДТП пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді „закритого перелому верхньої третини гомілки зліва, забою м`яких тканин кінцівок та тулубу, пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді „ЗЧМТ, СГМ, закритого ураження обох колінних суглобів, закритого перелому нігтьової фаланги 4-го пальця зліва;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.02.2021 року;

- довідкою директора КНП „ОКЗ НПД ЗОР від 01.03.2021 року, згідно до якої ОСОБА_1 з 23.10.2009 року по 21.04.2011 року перебував під наглядом лікаря-нарколога, з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, вживання зі шкідливими наслідками.

Висновок КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги Запорізької обласної ради від 17.02.2021 року № 890, є належним, допустимим та беззаперечним доказом факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який підлягаєобов`язковому огляду, як учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , ставши учасником ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі „О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру скоєного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку, є умисним та грубим порушень ПДР України, як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників,особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. у дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць