Справа № 676/2168/21
Номер провадження 3/676/1051/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженку та жителькум. АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, непрацюючу,

В С Т А Н О В И В :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №525243 від 08 квітня 2021 року, складеного ДОП СП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області Кулішом М.В., ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, в тому, що 08 квітня 2021 року о 17 год. 15 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Соборна,33при вході в приміщення магазину «Тано» в торговій точці «Ароматік» не нанесла маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше як 1,5 метра та не встановила окрему урну для відпрацьованих ЗІЗ, чим порушила вимоги п.п.12 п.3 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 із змінами та доповненнями.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнала та пояснила, що вона не має повноважень наносити маркування та встановлювати урну для відпрацьованих ЗІЗ, оскільки лише інколи допомагає своєму чоловіку ОСОБА_3 у здійсненні підприємницької діяльності, який її здійснює в орендованому приміщенні при вході в магазин «Тано». Зокрема, 08.04.2021 року близько 17 год., тобто в той час, коли прийшов працівник поліції, вона здійснювала нагляд за товаром, оскільки чоловік поїхав за дитиною в дитячий садочок.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до пп.12 п.3 зазначеної постанови з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра, а також не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Згідно із ч.1 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За приписами ч.1 ст.50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно із ч.1 ст.128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність: безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється; із залученням або без залучення найманої праці; самостійно або спільно з іншими особами.

Таким чином, оскільки зазначені пп.12 п.3 постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року обмеження стосуються суб`єктів господарювання, відповідальності підлягають посадові особи, які правомочні діяти від імені таких суб`єктів господарювання. Зазначені положення стосуються і діяльності фізичних осіб підприємців, які безпосередньо здійснюють свою діяльність, у зв`язку з чим, саме на підприємців покладаються відповідні обов`язки та відповідальність за їх невиконання.

Із пояснень ОСОБА_2 та долучених до протоколу про адміністративне правопорушення документів, зокрема, копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та договору оренди нежитлового приміщення б/н від 15.08.2018 року, встановлено, що у зазначеному в протоколі частині приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснює діяльність фізична особа підприємець ОСОБА_3 , а з пояснень в судовому засіданні ОСОБА_2 вона лише інколи допомагає своєму чоловіку ОСОБА_3 у здійсненні підприємницької діяльності.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який би підтверджував ту обставину, що ОСОБА_2 є найманою особою в фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 і що він поклав на ОСОБА_2 обов`язки щодо дотримання правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, в т.ч. обов`язок нанести відповідне для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра та забезпечити централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Натомість, як випливає із ч.1 ст.46 ГК України підприємці мають право укладати з громадянами договори щодо використання їх праці, та при укладенні трудового договору (контракту, угоди) підприємець зобов`язаний забезпечити належні і безпечні умови праці, оплату праці не нижчу від визначеної законом та її своєчасне одержання працівниками, а також інші соціальні гарантії, включаючи соціальне й медичне страхування та соціальне забезпечення відповідно до законодавства України.

Тобто, вищевказаною нормою обов`язок щодо належних і безпечних умов праці (в т.ч. й з дотриманням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм) покладається саме на підприємця, а не на працівника.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, та керуючись ст.44-3, п.1 ст. 247, ст.280, ст.284КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О