Справа №: 343/349/21
Провадження №: 3/0343/144/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді - Андрусіва І.М.,

секретарів судового засідання - Оленяк С.І., Димид О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано -Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Хоменця Р.Б.,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

до Долинського районного суду Івано - Франківської області надійшов протокол серії ДПР18 № 500152 від 18.02.2021 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким, 18.02.2021 близько 14.20 год в м. Долина на вул. Січових Стрільців ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Шевроле Авео" д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем наркологом за адресою м. Долина вул. О.Грецей.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та просив закрити провадження у справі, у зв`язку з тим, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він не керував.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Хоменець Р.Б. подав клопотання в якому зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2021 №500152 стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з порушенням вимог законодавства, а тому є недопустимим доказом і не може бути покладеним в основу доведеності вини ОСОБА_1 . Зазначає, що в протоколі №500152 є виправлення у відомостях про годину та хвилину виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме час зупинки з відео поліцейського автомобіля 13.20 год., медичний огляд проведено у Долинській ЦРЛ о 15.50 год. Таким чином, від моменту зупинки ОСОБА_2 до моменту медичного огляду у лікаря пройшло більше двох годин. Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з вищевказаним просить закрити провадженні в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП ОСОБА_3 пояснив, що 18.02.2021 здійснючи патрулювання на вул. Б.Хмельницького побачив автомобіль марки "Шевроле Авео", який здійснив поворот без увімкнення світлового покажчика повороту. В ході розмови з водієм ОСОБА_1 виникли підозри, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат - 0,20‰. Через двадцять хвилин ОСОБА_1 знов пройшов огляд на стан сп`яніння, результат вже був - 0,29‰. Не погодившись з даними результатами водій був доставлений в Долинську ЦРЛ, де огляд проводився лікарем наркологом, результат показав - 0,24‰.

Поліцейський ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що ним проводилось огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу "Драгер - 6810", результат - 0,20‰, однак через технічну несправність прилад не роздрукував результат тесту. Тому, ним було повторно проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер - 6820", результат був позитивний. Після чого ОСОБА_1 було доставлено на освідування в медичний заклад Долинської ЦРЛ, де і був складений протокол. Ознайомлення ОСОБА_1 проводили на вул. Промисловій. Проте, що "Драгер - 6810" був несправний, він зазначив в рапорті. Зазначив, що проводити повторний огляд йому дозволяє Інстркція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викликались в судове засідання для дачі показань, однак на виклик суду вони не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце розглядщу справи були належним чином повідомлені.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та оптичний диск з відеозаписами:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500152 від 18.02.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення (а.с.1);

- дані тесту на вживання алкоголю ОСОБА_1 проведеного за допомогою алкотестера газоаналізатора "Драгер-6820", згідно якого його результат о 14.42 год 18.02.2021 становив 0,29‰ (а.с. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, нестійка хода. Резьтат огляду на стан сп`яніння позитивний - 0,29‰ (а.с.3);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 18.02.2021 відповідно до яких у їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6820 та погодився проїхати в медичний заклад Долинської ЦРЛ. Результат тесту показав 0,29 ‰ (а.с. 4-5).

- висновок КНП ДБЛ ДРР щодо результатів медичного огляду № 3 складеного о 15.50 год 18.02.2021 відповідно до якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,24‰ (а.с.6);

- оптичний диск з відеозаписами, який був переглянутий в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та його захисника. Так на одному із відеозаписів, який проводився з поліцейського автомобіля видно, як працівники поліції 18.02.2021 о 13.20 год прямують за автомобілем марки "Шевроле Авео" д.н.з. НОМЕР_2 . На інших відеофайлах зображено, як ОСОБА_1 18.02.2021 о 14.22 год пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат - 0,20‰. Працівники поліції о 14.44 год запропонували ОСОБА_1 повторно пройти огляд на стан сп`яніння результат - 0,29‰. Непогодившись з даним результатом ОСОБА_1 був доставлений в Долинську ЦРЛ, де був оглянутий лікарем наркологом 18.02.2021 о 15.54 год, результат - 0,24‰.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем він не керував, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

З іншої сторони, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500152 від 18.02.2021 і матеріалам долучених до нього суд звертає увагу на таке.

Пояснення ОСОБА_1 в частині, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підтверджені в судовому засіданні матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого, о 14.22 останній пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результат був 0,20‰, які є логічними, послідовними, відповідають іншим доказам.

У свою чергу працівниками поліції не надано жодного доказу, з якого можна було б встановити рух автомобіля та керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Факт керування автомобілем має бути доведеним поза розумним сумнівом і може підтверджуватися, зокрема, показаннями свідків, які підтвердять саме факт керування, а не факт огляду чи відмови від огляду водія, показами технічних приладів, що мають функцію фото - і кінозйомки, тощо. Однак, таких доказів до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Крім цього, постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія на визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень розділу I та II вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 розділу І).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат - 0,20‰.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення.

Всупереч вказаному, в протоколі серії ДПР18 №500152 від 18.02.2021 час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення виправлено з 13.21 год на 14.20 год.

Суд вважає неприпустимим здійснення в протоколі про адміністративне правопорушення виправлень, які стосуються істотних обставин вчиненого правопорушення, та які впливають на розуміння особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суті висунутого обвинувачення та не дозволяють організувати ефективний захист своїх інтересів.

Як передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, який проводився з поліцейського автомобіля, встановлено, що працівники поліції 18.02.2021 о 13.20 год прямують за автомобілем марки "Шевроле Авео" д.н.з. НОМЕР_2 . Огляд на місці зупинки проводився два рази о 14.22 та о 14.44 год (а.с. 2). Висновок щодо результатів медичного огляду проведеного в КНП ДБЛ ДРР №3 та складено о 15.50 год 18.02.2021 (а.с. 6).

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити чи огляд в медичному закладі ОСОБА_1 був проведений з дотриманням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Нормою ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, з відеозапису із нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, таким чином його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, а саме, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. Інструкцією не передбачено виготовлення кількох примірників направлення.

Таким чином, покликання захисника на відсутність направлення на огляд в медичному закладі не відповідають дійсності.

Суд погоджується з доводами захисника про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутнє зазначення посади та підпису особи, яка склала даний акт. Тому, вказаний акт огляду до уваги небереться та не може бути визнаний належним та допустимим доказом.

Суд відхиляє доводи поліцейського ОСОБА_4 в частині того, що Інстркція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дозволяє проводити повторнй огляд особи на стан сп`яніння, оскільки вказана інстркція не містить норми, яка б вказувала на можливість проведення такого огляду. Крім того, твердження поліцейського про те, що він вказав в рапорті (а.с. 7) про несправність приладу "Драгер - 6810" не заслуговують уваги, оскільки, дослідивши вказаний рапорт в ньому не міститься таких відомостей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на підставі тих доказів, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 7, 9, 23, 33, 247,283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів