Справа № 752/7147/21
Провадження №: 3/752/4225/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

12.02.2021 року о 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Добрий шлях керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що не вчиняв правопорушення. Пояснив, що того дня він вживав алкогольні напої. Перед цим він домовився з товаришем ОСОБА_2 , що той візьме його автомобіль. ОСОБА_2 приїхав до нього на роботу, сів за кермо його автомобіля і вони поїхали по вул. Добрий шлях. Напроти їхала снігоприбиральна техніка і ОСОБА_2 був вимушений повернути праворуч, щоб надати їй дорогу. В результаті такого маневру автомобіль загруз в снігу. Самостійно витягнути автомобіль їм не вдалось. Викликали товариша на іншому автомобілі, і товариш разом із ОСОБА_2 поїхали за тросом. Він сів за кермо автомобіля «Рено», авто було заведене. Під`їхали поліцейські, запитали документи на автомобіль та посвідчення водія. Поліцейські не взяли до уваги його твердження, що він не керував автомобілем, за кермом був не він, а його товариш, в зв`язку з цим він прийняв рішення, щоб протокол склали на нього, і надалі чекав в автомобілі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Литвин С.М. в судовому засіданні повністю підтримав пояснення свого підзахисного, та додав, що дійсно не було встановлено факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Рено». З відеозапису вбачається як автомобіль стоїть в сніговому заметі, а ОСОБА_1 сидить за кермом. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю доказів вчинення адміністративного правопорушення. В підтвердження своєї позиції просив допитати свідків.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що попросив у ОСОБА_1 автомобіль щоб перевезти речі. Він приїхав до нього сів за кермо і вони поїхали. Заїхали в замет зі снігом через снігоприбиральну техніку. Виїхати не змогли. Під`їхав товариш ОСОБА_4 на своєму автомобілі, і він разом з ОСОБА_4 поїхали за тросом. ОСОБА_1 залишився в своєму автомобілі. Коли повернулись вже була поліція. Він намагався пояснити поліцейським, що за кермом автомобіля був він, однак його не стали слухати.

Також в судовому засіданні надав свої пояснення свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_1 , попросив допомогти, тому що застриг в снігу. Він під`їхав на своєму автомобілі, однак в нього не було троса. Він разом із ОСОБА_2 поїхали до нього за тросом. Повернулись, вже була поліція. Їм сказали відійти і не заважати. Він сів в авто і чекав. Пізніше витягнув автомобіль ОСОБА_1 , і поїхав додому.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, твердження адвоката, а також пояснення свідків, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не враховує та не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , а також пояснення свідків та твердження адвоката в частині того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а за кермом був ОСОБА_2 . Оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який було досліджено в судовому засіданні, коли поліцейські підходять до автомобіля, за кермом сидить ОСОБА_1 , і на питання інспектора: що сталось, - відповів, що не може доїхати додому. За весь час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів в додаток до нього, ОСОБА_1 на звернення інспекторів поліції до нього як до водія, відзивався, тобто погоджувався з тим, що він був водієм. Разом з тим під час спілкування з інспекторами поліції ОСОБА_1 жодного разу не повідомив поліцейським про те, що він не керував автомобілем, а за кермом був інший водій. Навпаки підтвердив факт керування, сказавши, що не може доїхати додому.

Пояснення свідків друзів ОСОБА_1 суд до уваги не бере та відкидає, оскільки їх твердження не узгоджується з іншими доказами, та по суті направленні на спробу уникнути ОСОБА_1 від відповідальності

Факт наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння останній підтвердив у своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні, де відмітив, що того дня вживав алкогольні напої.

В сукупності вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 046048, від 12.02.2021 року, який на момент розгляду в суді не скасовано та не визнано дії працівника поліції по його складанню незаконними, також вина підтверджується письмовими поясненнями свідків відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, які надано в додаток до протоколу. Крім того вина ОСОБА_1 , а саме факт керування автомобілем та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, адміністративне стягнення накласти у виді штрафу в розмірі, що діяв на час вчинення правопорушення а саме шістсотнеоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Дідик М.В.