Справа № 496/519/21
Провадження № 3/496/959/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм,

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 039308 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відповідно до якого він 01.02.2021 року о 00 год. 30 хв. на 452 км. автодороги «Київ-Одеса» у Біляївському районі Одеської області, керуючи автомобілем марки «Renault Magnum» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав. При цьому пояснив, що він 01.02.2021 року рухався на 452 км. автодороги «Київ-Одеса» у Біляївському районі Одеської області на своєму транспортному засобі. Проїжджаючи КПП інспектор поліції подав нечітку вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою жезлу і він не зрозумів кому із учасників вона була подана. Помітивши позаду патрульний автомобіль з ввімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору зупинився, це було на відстані п`ятдесяти метрів від поста поліції. Працівники поліції не прийняли до уваги його пояснення, що він не бачив вимоги працівника поліції про зупинку і склали відносно нього протокол.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частинами 1 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 039308 зазначено, що ОСОБА_1 01.02.2021 року о 00 год. 30 хв. на 452 км. автодороги «Київ-Одеса» у Біляївському районі Одеської області, керуючи автомобілем марки «Renault Magnum» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу. Однак не зазначено, який пункт ПДР України своїми діями порушив ОСОБА_1 .

Диспозиція ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відподвільність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Ст. 251 КУпАП зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення, як доказ вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, додано СD-R диск з відеозаписом, однак даний відеозапис не відображає відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, а саме: на відеозаписі не зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 не зупинився на вимогу інспектора поліції, подану за допомогою жезла, а ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що він зупинився на відстані п`ятдесяти метрів після сигналу інспектора про зупинку його транспортного засобу, подану за допомогою жезла, оскільки йому було не зрозуміло, якого учасника дорожнього руху вона стосувалась.

У своєму рапорті інспектор, який складав протокол про адміністративне правопорушення, вказав, що свідком вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КупАП, є ОСОБА_2 , проте пояснення у вказаної особи не відібрано та не долучено до матеріалів справи.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення громадянином ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять, а суд не вправі збирати докази самомійно, адже неминуче буде перебирати на себе сторону обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттюна підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра