15.04.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/212/21
Провадження № 3/533/73/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Ганівка, Козельщинський район, Полтавська область, громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працює водієм, групу інвалідності не має, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

04 лютого 2021 року о 14 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 по вулиці Федорощанська у селі Оленівка, Козельщинський район, Полтавська область, керував автомобілем ВАЗ 21051, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: чіткий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 31.03.2021 було оголошено перерву за клопотанням ОСОБА_1 для надання йому можливості скористатися правовою допомогою та призначене наступне судове засідання на 15.04.2021.

15.04.2021 громадянин ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, безпосередньо перед судовим засіданням через канцелярію суду подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у якому просив розгляд справи проводити без його участі у зв`язку з робочим відрядженням, провадження по справі відносно нього просив закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечень, повідомляв, що він відмовився від проходження тесту на вміст алкоголю, оскільки автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не керував, а керував раніше, близько години тому після того, як поставив своє авто на узбіччі біля помешкання свого друга ОСОБА_2 , а працівники поліції його пояснення проігнорували, пояснивши, що проходження тесту на вміст алкоголю в крові не є обов`язковим та він може від нього відмовитися. Наслідки відмови від проходження тесту на вміст алкоголю йому роз`яснено не було працівниками поліції, а також матеріали справи не містять доказів роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення працівниками поліції не надано доказів факту керування автомобілем, процес його руху та зупинки, що виключає можливість зробити беззаперечний висновок про наявність вини у його діях. Протокол підписував несвідомо, не ознайомлюючись з його змістом, а пояснення писав зі слів працівників поліції.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив таке.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП (у редакції чинній станом на дату вчинення правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При визначенні нормативного акту, що передбачає відповідальність за вчинене особою правопорушення, суддя виходить з такого.

15 грудня 2020 року Комітетом з питань правоохоронної діяльності Верховної Ради України, який відповідно до частини 3 статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» має право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України, були надані роз`яснення щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, затвердженого на засіданні Комітету 15 липня 2020 року, згідно яких з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, тобто в редакції до 01 липня 2020 року. Отже, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VІІІ, а стаття 286-1 КК України виключена.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), чинній станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 242780 від 04 лютого 2021 року, в якому містяться пояснення особи про визнання вини; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; довідкою про те що громадянин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався; відеозаписом вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до довідки, наданої Сектором поліцейської діяльності №1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно бази даних ІТС ІПНП НАІС, отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 07.08.2014.

З дослідженого суддею відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 вину свою визнав та не заперечував проти того, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків. Складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами правопорушення відбувалося у точній відповідності до вимог КУпАП; права особи, відносно якої було складено протокол, жодним чином працівниками поліції порушені не були, що достеменно зафіксовано за допомогою нагрудних відеокамер та підтверджується дослідженими суддею доказами.

Суддя відхиляє заперечення гр. ОСОБА_1 щодо складеного відносно нього протоколу, оскільки такі заперечення спростовуються відеозаписом правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , свідків.

Так, з відеозапису, що наданий разом з протоколом про адміністративне правопорушення, вбачається, що «водій був зупинений», на запитання працівника поліції: «Чи керували Ви транспортним засобом?», відповідь гр. ОСОБА_1 була ствердна: «Так». На запитання працівників поліції «Чи вживали ви алкогольні напої?», відповідь була ствердна: «Так. 1 л пива…». На запитання працівників поліції: «Чи будете Ви проходити на місці тест на приладі Драгер чи будете Ви їхати для огляду у центральну районну лікарню?», відповідь була: «Ні».

У письмових поясненнях ОСОБА_1 також міститься інформація, що він саме "рухався" на своєму автомобілі за кермом в с. Оленівка у стані алкогольного сп`яніння…

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також вбачається, що водій «був зупинений» та «керував транспортним засобом».

У письмових поясненнях ОСОБА_1 та у протоколі про адміністративне правопорушення мітиться підпис ОСОБА_1 на підтвердження того, що йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Щодо стверджень особи, відносно якої складено протокол, що його не було на виконання вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, відсторонено від керування транспортним засобом, то суддя зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення міститься інформація, відповідно до якої автомобіль було передано ОСОБА_3 , що спростовує ствердження ОСОБА_1 про не відсторонення його від керування транспортним засобом.

Суд розцінює усі заперечення ОСОБА_1 , утому числі щодо несвідомого стану під час підписання протоколу, як спробу уникнути відповідальності та не бере їх до уваги, оскільки дослідженими суддею доказами, які є належними та достатніми, у їх сукупності, вина ОСОБА_1 не спростовується.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції, чинній станом на дату вчинення правопорушення).

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 454 грн 00 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, ч. 1 ст. 130,ст. 276-280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 10 200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн 00 коп.

Реквізити сплати штрафу: отримувач коштів ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300. «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 242780 від 04.02.2021.

Реквізити сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Козир