Справа № 591/8484/20 Провадження № 3/591/134/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., за участю секретаря Нанка Ю.О., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працює водієм,

за ч.1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2020 року серії ДПР18 №036218, водій ОСОБА_1 26.12.2020 о 03-08 год у м.Суми по вул. Римського-Корсакова, керував т/з та не виконав вимогу про зупинку, неодноразово подану працівниками поліції, а саме світло-звуковими приладами службового автомобіля, що зафіксовано на відеореєстратор службового автомобіля, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2021 року серії №ДПР18 №036217, водій ОСОБА_1 26.12.2020 о 03-09- год у м.Суми по вул. Римського Корсакова, поблизу буд 22, керував т/з Chevrolet Cruze, державний номерний знак- НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Зарічного районного суду м.Суми від 19 січня 2021 року вказані адміністративні протоколи було об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання 12.01.2021 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду адміністративних матеріалів відносно нього був обізнаний, що підтверджується наявністю клопотання про відкладення розгляду справи з метою отримання правової допомоги, яке ним подане в день судового засідання 12.01.2021 (а.с. 21). Отже, з метою недопущення порушення права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи було відкладено.

В наступне судове засідання 19.01.2021 ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, до суду не з`явився. Натомість, з`явився його захисник, який подав заяву на ознайомлення з матеріалами справи та відкладення її розгляду (а.с.23-28). Суд, задовольнивши таке клопотання, знову відклав розгляд справи, надавши стороні захисту можливість реалізувати свої процесуальні права.

В судове засідання, яке було призначено на 04 лютого 2021 року, належним чином повідомлений ОСОБА_1 знов не з`явився. Його захисник через канцелярію суду подав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 та його бажанням надати особисті пояснення в суді. На підтвердження хвороби підзахисного долучив до клопотання довідку від 03.02.2021 з амбулаторії КНП «Центр первинної медикосанітарної допомоги №2» (а.с. 33-35). Суд таке клопотання задовольнив, надаючи можливість ОСОБА_1 особисто висловити свою позицію та надати пояснення. Дата та час наступного судового засідання були узгоджені із захисником.

В наступні судові засідання 19.02.2021 та 15.03.2021 ОСОБА_1 не прибув, а його захисник подавав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи та без участі ОСОБА_1 не розглядати, оскільки останній вину не визнає та бажає особисто надати пояснення. При цьому до клопотання додавались довідки про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні, видані Територіальним медичним об`єднанням МВС України в Сумській області. Дата та час наступних судових засідань були узгоджені із захисником.

В судове засідання 24.03.2021 ОСОБА_1 знов не прибув, його захисник подавав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи та без участі ОСОБА_1 не розглядати, оскільки останній вину не визнає та бажає особисто надати пояснення. При цьому до клопотання додано довідку про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, видана КНП «КЛ №5» СМР. Однак в судовому засіданні адвокату було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В даному випадку для особи, яка притягується до відповідальності, було надано достатньо часу і створено усі умови для можливості реалізувати свої процесуальні права належним чином. Зокрема, протягом всього часу, коли справа перебувала в суді, ОСОБА_1 мав можливість, але не прийшов у судові засідання та не надав суду письмових пояснень по суті адміністративного правопорушення, тому суд прийняв рішення розглянути справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, захисником подавалося клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, в задоволенні якого суд відмовив з огляду на таке.

Так, 17.03.2021 набрав чинності Закон України №1231-ІХ від 16.02.2021, яким ст. 38 КУпАП доповнена новою частиною, відповідно до якої адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Фактичною (матеріальною) підставою для адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення (проступку), тобто протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

В даному випадку розглядається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, отже особа підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, тобто на підставі редакції статті закону, яка діяла станом на 26.12.2020.

Водночас, строки накладення адміністративного стягнення є процесуальним строком, оскільки не встановлює та не посилює відповідальність за адміністративні правопорушення.

Доводи адвоката, що нові строки притягнення до відповідальності погіршують становище ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Так, маючи незадовільний стан здоров`я, перебуваючи постійно на лікуванні в різних медичних закладах, ОСОБА_1 навпаки має відтепер ширші можливості для реалізації своїх прав щодо відкладення судових засідань для прибуття до суду, висловлення своєї позиції, надання особистих пояснень, тому вважати, що такий новий строк посилює відповідальність та погіршує становище особи не має підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення, отже станом на час розгляду цієї справи слід застосовувати строк накладення адміністративного стягнення в один рік.

До цього вважаю за необхідне додати, що Розділ IV КУпАП «Провадження в справах про адміністративні правопорушення» (тобто на який безпосередньо розповсюджується дія ч.3 ст. 8 КУпАП), містить ст. 247, на яку посилається захисник в клопотанні, та яка передбачає виключний перелік обставин, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Однією з них є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, яка на час розгляду цієї справи діє в новій редакції, то відповідно і провадження ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В., свідка ОСОБА_2 доходжу таких висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надісланий суду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Сумській області Глуходідом О.А., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, в ньому містяться також відомості щодо свідків.

Відповідно до Глави 20 КУпАП відсторонення особи від керування транспортним засобом та огляд на стан алкогольного сп`яніння визначено як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

При цьому, порядок відсторонення та проведення такого огляду врегульований ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок), та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція).

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку огляду.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами справи, що додані до протоколу, а саме поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і у закладі охорони здоров`я (а.с. 14, 15); відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які надійшли разом із протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 17-18).

Вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

Згідно довідки старшого інспектора з ОД відділу АП УПП в Сумській області Западні О. від 28.12.2020, ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року. Також матеріали містять відомості про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17.11.2007. Зазначене посвідчення водія не вилучено (а.с.16).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що був запрошений працівниками поліції бути свідком під час проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння. У його присутності водієві запропонували пройти огляд за допомогою Драгера, дали на вибір дві трубки, спочатку водій погодився продути Драгер, але потім відмовився. На запитання захисника свідок відповів, що саме слова «відмовляюсь від проходження» водій не казав, а лише сказав, що «мимо йшов додому» і «машина не моя», розвернувся і пішов. Пропонували продути Драгер два рази. Чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі не пам`ятає. Зазначив, що пояснення, які він підписав, не читав, але здається, що їх зачитувала працівник поліції.

Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, встановлено, що о 03:08 год, тобто одразу після того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , нехтуючи вимогами поліцейських про зупинку на великій швидкості рухався вулицею міста, був зупинений, а водія, який намагався втекти з місця події, наздогнали, ОСОБА_1 на запитання поліцейського «Чому Ви тікали?» відповів, що «п`яний, випив, їхав додому, їхав без страховки, тікав, тому що боявся» (відеофайл на диску 1).

Так само на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 одразу після зупинки вказує, що він їхав за кермом, керує транспортним засобом без документів, пояснив, що вживав пиво, працює водієм СанАвто.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції намагався домовитися з останніми, пропонував грошові кошти, щоб вони не складали протокол та не вели відеозйомку. Така неправомірна пропозиція ОСОБА_1 була зареєстрована та викликано оперативно-слідчу групу.

В подальшому ОСОБА_4 змінив свою позицію та почав заперечувати факт керування автомобілем.

Крім того, відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції у присутності двох свідків запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер. ОСОБА_1 погодився, однак коли йому було запропоновано обрати одну із наданих на вибір трубок, він сказав, що не хоче нічого проходити, він йшов додому і його затримали працівники поліції, машина не його. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, на що останній відповів, що це непотрібно і він йшов додому. Після цього поліцейські звернулися до свідків, які знаходились поруч, і пояснили, що водій від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. ОСОБА_1 не спростовував цю інформацію (відеофайл 544300852).

Безпідставними є твердження захисника, що свідок ОСОБА_2 не знав зміст пояснення, яке він підписував, оскільки з останнього зазначеного відеозапису вбачається, що поліцейський, після складання пояснення, зачитала вголос повністю те, що викладено в цьому поясненні та потім ОСОБА_2 його підписав. Крім того, присутність цього свідка та всі події, які викладенні в його поясненнях зафіксовані та підтверджуються відеозаписом.

Також захисник зазначав, що Акт огляду не містить його результатів, не підписаний працівником поліції та не надана копія такого акту водієві.

На це суд зазначає, що відповідно до п. 5 Порядку та п.10 Інструкції за результатами огляду складається Акт огляду у 2х примірниках, один з яких вручається водієві, лише якщо за результатами такого огляду встановлено стан сп`яніння. Тобто, Акт огляду складається за результатами такого огляду, який в даному випадку взагалі не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 . Отже жодного доказового значення у даній ситуації він не несе.

Стосовно тверджень захисника, що ОСОБА_1 не сказав конкретні слова "відмовляюсь від проходження огляду" суд зазначає, що в даній ситуації потрібно враховувати загалом поведінку, дії ОСОБА_1 , затягування часу з його сторонипід час оформлення події правопорушення, та з урахуванням всіх обставин події, дослідженої під час перегляду відеозаписів, суд доходить висновку, що поведінка ОСОБА_1 свідчила саме про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

До того ж, згідно Порядку поліцейський зобов`язаний забезпечити огляд особи на стан сп`яніння протягом двох годин, а враховуючи, що на час проведення огляду ОСОБА_1 вже минула майже година з моменту зупинки, то очікування висловлення від водіїв конкретних слів відмови призведе до штучного уникнення та неможливості проведення таких оглядів і як наслідок уникнення відповідальності за вчинення найтяжчого порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Суд критично ставиться до обраної згодом позиції ОСОБА_1 щодо того, що останній не перебував за кермом, та розцінює її як спробу ухилення від відповідальності, оскільки наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, зафіксовані первинні пояснення водія, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння, присутність свідків при відмові водія на місці зупинки та в медичному закладі пройти огляд на стан сп`яніння.

Відтак, жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти наведеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться, суду не наведено, тому факт скоєння ОСОБА_1 цього правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керував транспортним засобом Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми та маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, відмовився.

Суд, враховуючи суспільну шкідливість порушень у сфері дорожнього руху, можливе настання небезпечних та трагічних наслідків таких порушень, характер скоєного правопорушення та особу винного, вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Водночас, надаючи оцінку адміністративним матеріалам відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, зазначаю, що з аналізу статей 9, 245, 251, 256, 280 КУпАП вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги, дотримання яких гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, і право на захист від пред`явленого звинувачення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП не відповідає вимогам, які пред`являються до його складання, так як вказана стаття складається із 2 частин. У протоколі не зазначено, порушення саме якої частини вищевказаної статті інкримінується ОСОБА_1 , а суд позбавлений можливості самостійно, на власний розсуд визначити норму чинного законодавства, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відсутність хоча б однієї ознаки, яка характеризує суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну або об`єктивну сторону адміністративного проступку, свідчить про те, що дане правопорушення скоєне не було.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи те, що суд вправі розглянути справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, яким особі фактично висунуте обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, суд самостійно не може визначати інші фактичні обставини, аніж ті, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, так як суд перебере на себе функції обвинувачення, що є неприпустимим, виходячи з положень ст. 129 Конституції України.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 130, ст. 122-2, п.7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 256, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока