Номер провадження 3/229/610/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м.Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лопушанка Турківського району Львівської області, громадянина України, який є військовослужбовцем за контрактом на посаді командира відділення автомобілів в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

військовослужбовець військової служби за контрактом молодший сержант ОСОБА_1 , 23 лютого 2021 року о 13:10 год., у м. Дружківка Донецької області на вул. Касіора біля буд. 14, керував транспортним засобом Урал 4320 державний номер НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, пояснив, що дійсно знаходився в стані алкогольного сп`яніння, але автомобілем не керував, він заліз зігрітись на місце водія, в цей час автомобіль стояв, було це до обіду.

Незважаючи на таку позицію ОСОБА_1 , суд вважає, що вина останнього у інкримінованому йому правопорушенні за результатами судового розгляду доведена в повному обсязі, сукупністю безпосередньо досліджених судом доказів.

Так, свідок ОСОБА_2 інспектор по безпеці дорожнього руху в судовому засіданні пояснив, що с 12 до 13 години він регулював рух автомобілів та вистроював їх в колону та особисто бачив, що автомобілем керував ОСОБА_1 , також в автомобілі знаходилась дівчина.

Крім того, відповідно протоколу зазначено, що 23 лютого 2021 року о 13:10 год., у м. Дружківка Донецької області на вул. Касіора біля буд. 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Урал 4320 державний номер НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд визнає протокол про адміністративне правопорушення належним і допустимим доказом, оскільки він відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Зазначення в протоколі часу вчинення адміністративного правопорушення 13 година 10 хвилин, не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому, оскільки в протоколі працівником поліції зазначений час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що узгоджується з часом, який був зазначений свідком ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_1 не заперечує, що протокол складали до обіду.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він особисто не бачив, як ОСОБА_1 керує авто, але вони їхали у колоні і одразу після зупинки, через декілька хвилин він підійшов до автомобіля де сидів ОСОБА_1 , на місці водія та з сильним запахом алкоголю.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що здійснював регулювання руху військового транспорту та коли підійшов для перевірки документів до авто в якому знаходився ОСОБА_1 , бачив, що той в стані алкогольного сп`яніння виходить із за керма.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні не допитувалась. Суд приймав всі можливі законні заходи для виклику і допиту свідка в судовому засіданні. Однак на неодноразові виклики до суду свідок не з`явилась, тому суд бере до уваги її письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, де зазначено, що 23 лютого 2021 року рухаючись на транспортному засобі Урал 4320 разом із ОСОБА_1 , який їм керував, помітила запах алкоголю.

Судом приймаються до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , незважаючи на неможливість допиту свідка в судовому засіданні, з попередженням її про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, як належний, допустимий і достовірний доказ, оскільки, по - перше, відповідно до ст.251 КУпАП, пояснення свідків є джерелом доказів, а по друге, вищезазначені пояснення свідків узгоджуються з показами свідка ОСОБА_2 , наданими ним в судовому засіданні, будучи при цьому попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо не правдивих показів.

Згідно акту № 29 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, встановлено, що 23.02.2021 року ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,18 %.

Відповідно постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_6 , який пояснив, що є водієм та в 23.02.2021 року він керував автомобілем. Під час зупинки виїшов з авто та пішов до іншого автомобіля, потім побачив, що ОСОБА_1 перевіряють. Не підійшов, тому що розгубився. ОСОБА_1 сидів біля місця водія та не керував автомобілем.

У судовому засіданні ОСОБА_7 , пояснив, що надав пояснення, які додані до матеріалів справи, а саме, що ОСОБА_1 керував автомобілем, щоб йому віддали автомобіль та не забрали на штрафстоянку. Він особисто не бачив, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем. Автомобілем керував ОСОБА_6 .

Пояснення, які були надані у судовому засіданні ОСОБА_6 суд не бере до уваги, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи та поясненнями інших свідків.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_7 які були надані у судовому засіданні, протирічать поясненням, які він надав 23.02.2021 року. Крім того, в матеріалах справи наявна розписка яка була надана ОСОБА_7 , де зазначено, що ОСОБА_1 відсторонений від керування. У судовому засіданні ОСОБА_7 плутався у поясненнях та не міг чітко пояснити, чому він зазначив, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування та чому саме ОСОБА_7 прийняв у своє розпорядження зазначений транспортний засіб, а не ОСОБА_6 , який є з його слів водієм.

Даних, які є беззаперечними, що ОСОБА_1 не керував автомобілем 23.02.2021 року суду не надано та не спростовано зміст протоколу.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейскьим судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суддя вважає в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення за ст. 130 ч.2 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, скоєне повторно за рік.

Дотримуючись вимог ст.33 КУпАП, враховуючи положення ст.8 КУпАП, при визначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, яке є одним з найнебезпечніших і найважчих правопорушень з адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним, як для самої особи - водія, так і для інших учасників дорожнього руху; ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих обставин, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній такого права був позбавлений та на час розгляду справи не має.

Відповідно до абзацу 3 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 454 гривні 00 копійок.

Керуючись ст. 130, 221, 248-249, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 20400 ( двадцять тисяч чотириста) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні 00 коп. в дохід держави.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу підлягає сплаті на р/р № UA0005001 отримувач: Донецьке УК/Донецької області/ 21081300

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код за , МФО:899998.

Реквізити для сплати судового збору на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, на рахунок отримувача UA0005694 код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області.

Суддя: А. Л. Гонтар