Справа № 333/1386/21
Провадження № 3/333/863/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, інваліда 2-ї групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №588341 від 02.03.2021, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку (а.с.1), ОСОБА_1 , має на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, 12.02.2021 року в проміжок часу з 12.20 по 12.25, знаходячись в приміщенні кабінету № 35 ЗОШ № 38, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. 7-А, висловлювався грубою нецензурною лайкою у бік вчителя ОСОБА_3 , чим скоїв дрібне хуліганство та скоїв адміністративне правопорушення у віці від 14 до 16 років.

ОСОБА_1 свою провину не визнала, пояснила, що його сина ОСОБА_4 в ЗОШ № 38 постійно б`ють, ображають, провокують дитину. У зв`язку з цим дитина могла висловитися в бік вчителя нецензурно. В школі у сина склалися погані відносини з вчителями. Вважає, що вчителі відносяться до сина упереджено. На даний час її син переведений на навчання до іншої школи, де у нього склалися добрі відносини з вчителями та учнями. Надала фотокартки (а.с.52) та зазначила, що його сина побив завгосп школи. До органів поліції та прокуратури з приводу побиття сина вона не зверталася.

Неповнолітній ОСОБА_2 пояснив, що він ніколи не виражався в бік вчителів нецензурною лайкою, він взагалі такого собі ніколи не дозволяє, з вчителями школи у нього взагалі не має конфліктів. З вчителькою ОСОБА_3 у нього приятельські стосунки.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є вчителем ЗОШ № 38. 12.02.2021 року вона почала проводити урок в кабінеті № 35. ОСОБА_4 почав гучно вмикати музику, голосно звертатися до дівчат, які сиділи позаду нього, вона йому неодноразово робила зауваження. Запропонувала піти з ним до адміністратора школи, на що ОСОБА_5 почав нецензурно висловлюватися в її адресу в присутності всіх учнів класу. Вона зателефонувала адміністратору школи ОСОБА_6 і попросила прийти до класу. ОСОБА_5 в цей час також продовжував висловлюватися грубою лайкою в її адресу. Разом з адміністратором школи вони заспокоїли ОСОБА_5 , далі вона написала доповідну на адресу керівництва школи у зв`язку з даною подією.

Свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона є психологом школи № 38 та класним керівником ОСОБА_4 . ОСОБА_5 має постійні сутички та напружені стосунки у спілкуванні з дітьми та вчителями. В класі він намагається проявити себе. ОСОБА_4 постійно принижує та ображає вчителів.

Свідок ОСОБА_8 , допитаний за клопотанням ОСОБА_1 , пояснив, що ОСОБА_4 є його онуком. В школі його онуку влаштували булінг, його постійно б`ють. Онук йому пояснив з цього приводу, що вчителька йому зробила зауваження, на що він відреагував і зразу заспокоївся. В родині його онук ніколи не висловлюється нецензурною лайкою, лайку він чує лише в школі. Він упевнений, що ОСОБА_5 ніколи не висловлюється нецензурною лайкою.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 .

Згідно доповідної ОСОБА_3 на адресу директора ЗОШ №38, ОСОБА_3 повідомила, що 12.02.2021 року на уроці української мови учень ОСОБА_9 нецензурно висловлювався в її адресу (а.с.18).

Згідно доповідної заступника директора ОСОБА_10 на адресу директора ЗОШ №38, ОСОБА_10 повідомила, що 12.02.2021 року на уроці української мови учень ОСОБА_9 нецензурно висловлювався в її адресу та адресу вчителя ОСОБА_3 (а.с.19).

Згідно заяви директора ЗОШ № 38 Бисько І.В від 16.02.2021 року на адресу Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, остання просить притягти до відповідальності ОСОБА_2 , 2006 р.н., який 12.02.2021 року під час уроку української мови нецензурно лаявся в бік вчителя ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно витягу з психологічного висновку діагностичного спостереження дитини ОСОБА_2 від 29.03.2021 року, відповідно до якої, дитина демонструє ворожість по відношенню до дорослих, порушення у поведінці переважають непристосованість, що є наслідком неправильного виховання (а.с.53-55).

Відповідно до постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2020 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП оголошено їй усне зауваження.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Невиконання батьками або особами, які їх заміняють, обов`язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер, що не відповідає даному випадку.

Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону правопорушення, а саме: не конкретизовані норми законодавства, якими передбачені обов`язки щодо виховання дитини та які вимоги порушено.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативних актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо виховання дітей. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статтіКУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні необхідні посилання на конкретну норму закону щодо обов`язків виховання дітей, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

З огляду на вищенаведене, з урахуванням практики ЄСПЛ та відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, не доведений.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд, виходячи з принципу, зазначеному у ст. 62 Конституції України про те, що будь-яке обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова