Справа № 161/2295/21
Провадження № 3/161/1440/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 08 квітня 2021 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Борсук К.П., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

8 лютого 2021 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли справа №161/2295/21 (провадження №3/161/1440/21), №161/2297/21 (провадження №3/161/1441/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В зв`язку з цим, суд вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справ, дані адміністративні справи доцільно об`єднати в одне провадження для одночасного розгляду.

Так, як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ №036776 від 24 січня 2021 року, серії АПР 18 №688532 від 28 січня 2021 року гр. ОСОБА_1 08.01.2021р. о 20:15 год, 28.01.2021р. о 16:11 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 та брата ОСОБА_3 , а саме: погрожувала фізичною розправою, ображала нецензурною лайкою та штовхала її.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих правопорушеннях не визнала, мотивуючи тим, що причиною викликів працівників поліції є факт фабрикування її братом відносно неї різного роду матеріалів з метою подальшого виселення із квартири, у якій вона зареєстрована. Вказане житло перебуває у власності брата та матері. В свою чергу, заява від імені ОСОБА_2 із проханням притягнути її до адміністративної відповідальності була написала під диктовку брата.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 (донька ОСОБА_1 ) зауважила, що брат матері ОСОБА_3 всіляко намагається і вчиняє дії для виселення їх з квартири бабусі ОСОБА_2 , а тому постійно пише заяви в поліцію на маму для притягнення її до відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_5 словесно ображала свого брата, поводилася агресивно, спровокувала конфлікт, чим вчинила насильство в сім`ї психологічного характеру.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 цього Закону психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Натомість, з протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що в ході складання протоколів можливість настання чи настання психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 встановлена не була.

Крім того, рапорти працівників Луцького РУП ГУНП у Волинській області не можуть слугувати підставою для встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки дані докази свідчать лише про виклики працівників поліції на місце події та фіксацію обставин, які були наслідком його опрацювання.

Також, у своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_3 зазначив про те, що ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно їх спільної матері ОСОБА_2 , проте такі пояснення не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не містять конкретизації дати та часу відповідних діянь, тобто коли саме вони мали місце та за яких обставин.

Вищевказані відомості також відсутні й у заяві потерпілої ОСОБА_2 від про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, обопільні словесні образи та нецензурна лайка в межах наявного конфлікту, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про які стверджували в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілим не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання чи можливість завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду даної справи не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справи №161/2295/21 (провадження №3/161/1440/21), №161/2297/21 (провадження №3/161/1441/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти №161/2295/21 (провадження №3/161/1440/21).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк