Справа № 750/1692/21 Головуючий у 1 інстанції Лямзіна Н. Ю.
Провадження № 33/4823/215/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі захисника-адвоката Мишка В.В.,

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника-адвоката Мишка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, розлучений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.

Як встановив суд, 12 лютого 2021 року, о 13 год. 40 хв., в м. Мена по вул. Сіверській шлях, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкій запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку в медичному закладі та продуття приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду захисником Мишком В.В. інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності була подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 .

Вважає, що вказане рішення винесено з порушенням законодавства про адміністративні правопорушення, оскільки судом не було об`єктивно та в повному обсязі досліджено всі матеріали справи.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було допущено ряд порушень, а саме те, що ОСОБА_1 для підписання було надано не заповнений бланк протоколу, підписавши який останній самостійно поїхав в лікарню для проходження огляду на стан спяніння. При цьому, вважає, що працівниками поліції було порушено норми Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі - Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки відповідно до норм викладених в ній, працівники поліції мали запропонувати пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку, однак такий варіант встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння йому запропоновано не було. При цьому зауважує, що ОСОБА_1 в порушення вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення не було відсторонено від керування транспортним засобом, та вказує на те, що особі-правопорушнику при складанні протоколу не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 62 Конституції України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника-адвоката Мишка В.В., які висловились на підтвердження викладених в апеляційній скарзі вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на заперечення як ОСОБА_1 , так і його захисника, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на факт порушення п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в даному випадку полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №471768 від 12 лютого 2021 року, який є офіційним документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення, та в якому містяться пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в графі «пояснення», про те, що він з протоколом ознайомлений, та відмовляється їхати в лікарню на медичний огляд, що засвідчив своїм власноручним підписом, достовірність якого підтвердив під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 3,4);

- актом огляду та на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де міститься запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 5);

- відомостями, що містяться у рапорті інспектора РПП ВП №1 в Чернігівській області Піскуренка А.В., про те, що ОСОБА_1 , за підозри у перебуванні його в стані алкогольного сп`яніння, за наявності ознак такого спяніння у особи, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, та відсторонено від керування транспортним засобом (а.с. 6);

- відеоматеріалом, наявним у матеріалах справи та переглянутим в суді апеляційної інстанції під час судового засідання, відповідно до даних якого чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі (а.с. 8).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Вищезазначені докази в порядку ст.ст.251, 254 КУпАП в повному обсязі доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Посилання викладене в апеляційній скарзі на те, що відеоматеріал не може слугувати доказом відмови особи, що притягується до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на ньому не видно яка особа відбирає такі пояснення, не заслуговує на увагу, оскільки вказаний відеозапис було додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №471768 від 12 лютого 2021 року, який складено інспектором РПП ВП №1 в Чернігівській області Піскуренком А.В., а отже є лише одним із доказів, на підтвердження даних, викладених у протоколі складеному повноважною на те особою.

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, внаслідок того, що дане адміністративне правопорушення він не вчиняв, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція сторони захисту розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 було надано не заповнений бланк протоколу для підписання, не відповідає дійсності виходячи з того, що ним власноручно в графі «пояснення особи» вказано на те, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого ці пояснення засвідчив власноручним підписом. Тобто, фактично викладеними поясненнями в протоколі ОСОБА_1 визнав вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Доводи апелянта про те, що йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі для виявлення стану алкогольного сп`яніння, не відповідає дійсності, оскільки спростовується як відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, так і письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями свідків, в присутності яких він висловив свою відмову від проходження такого огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі.

При цьому, в апеляційній скарзі містися посилання на те, що працівниками поліції, в порушення вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, однак, дана обставина спростовується відомостями, що містяться в рапорті інспектора РПП ВП №1 в Чернігівській області Піскуренка А.В., де вказано, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, який залишено на узбіччі (а.с. 6).

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Мишка В.В. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач