Справа № 644/2030/21
Провадження № 3/644/553/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2021 р. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря - Дашкової К.С.,

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПП «Транс Сервіс» - водієм, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 44-3 ч.1 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 211123 від 19.02.2021, 19 лютого 2021 року, близько 15 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом I-VAN А07А-41, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Плитковій в районі будинку 80 в м.Харкові, здійснював перевезення пасажирів по маршруту 262 Е (пр. Арх. Альошіна вул. Зубарєва) у кількості 32 осіб, що на 6 (шість) осіб перевищує кількість для сидіння, передбачених технічної характеристикою транспортного засобу, яка зазначена в реєстраційному документі на транспортний засіб, чим порушив п.п. 10 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 ч.1КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що попереджав пасажирів про неприпустимість їх перевезення в кількості, що перевищує передбачену вимогу Закону, однак люди не реагували на його попередження, при цьому виникав конфлікт між ним та людьми, які порушуючи карантинні правила заходили до автобуса, отже, він вживав усіх необхідних заходів, також звернув увагу, що при складанні протоколу працівником поліції не вірно зазначив норму закону, що була порушена.

Вислухавши доводи водія ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 ч.1 КУпАП, в редакції на момент складання протоколу, передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, норма є банкетною. Постановою Кабінету Міністрів №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на яку міститься посилання у протоколі, відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб визначено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

На момент складання протоколу діяла постанова в редакції від 09.12.2020 року, яка в подальшому зазнавала змін, перші зміни були внесені 23.12.2020 року та набрали чинності ці зміни 24.12.2020 року.

Згідно з дослідженим змістом Постанови, в редакції, що діяла на 09.12.2020 року, вона має підпункт 10 в пункті 2, 3, 11, а також має пункт 10. За викладеними нормами, фактично, враховуючи описову частину протоколу, мається імовірність порушення водієм саме п.п.10 п.2 даної Постанови, яка полягає в тому, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Але, в самому протоколі, норма Постанови, за порушення якої підлягає накладанню стягнення на ОСОБА_1 не наведена у відповідності до змісту самої Постанови. Не містить протокол посилання на назву відповідного нормативного акту.

В ході огляду відеозапису судом встановлено, що в зафіксований та зупинений транспортний засіб I-VAN А07А-41, державний номерний знак НОМЕР_1 , працівники поліції не заходять, осіб не перераховують, на сходах перебувають декілька осіб . Свідки події на відеозапису відсутні . Тому зазначений відеозапис суд не розцінює як доказ.

Даючи пояснення в судовому засіданні, ОСОБА_1 зазначив, що попереджав пасажирів про неприпустимість їх перевезення в кількості, що перевищує передбачену вимогу Закону, однак люди не реагували на його попередження, при цьому виникав конфлікт між ним та людьми, які порушуючи карантинні правила заходили до автобусу.

Також, суд враховує пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що останній вжив всіх можливих заходів щоб необхідна кількість пасажирів вийшла з транспортного засобу, що прямо вказує на відсутність умислу в його діях, тобто - суб`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 щодо не зазначення при складанні протоколу норми закону, що була порушена, суд зазначає, що дійсно, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення відображену в протоколі та збирати докази. Постанова КМУ, на порушення якої посилається працівник поліції в протоколі, дійсно, в редакції, що діяла на 09.12.2020 року, має декілька підпунктів 10, а також має пункт 10, в протоколу не конкретизовано, яку саме норму порушив ОСОБА_1 , назву відповідної Постанови, її редакцію, враховуючи чисельні та неодноразові зміни до законодавства в частині обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тому, суд, вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.44-3, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч.1 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя Попова В. О.