Справа 729/325/21
3/729/161/21 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н. О., за участю секретаря Романченко С. С., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП-

В С Т А Н О В И В:

28.03.2021 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 в с.Кобижча по вул.Незалежності керував автомобілем ВАЗ- 2105, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність у зв`язку із зайнятістю на роботі та обмеженнями пов`язаними із введенням у країні карантину. Також, через канцелярію суду ОСОБА_1 було подано клопотання, в якому він зазначає, що не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та просить закрити провадження у справі відносно нього з тих підстав, що поліцейським при складанні протоколу було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції не залучено двох свідків, а отже справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову, особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу вищевказаної правової норми.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що поліцейським було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . На вимогу ОСОБА_1 , поліцейським було пред`явлено Сертифікат повірки технічного засобу «Алкофор-505». Будь-яких претензій щодо даного документу ОСОБА_1 пред`явлено не було. В подальшому, поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою зазначеного технічного засобу, на що останній спочатку погоджувався, але в подальшому відмовився. Після цього, поліцейським було запропоновано пройти такий огляд лікарем у найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 також погоджувався, але потім відмовився. Отже, досліджений доказ спростовує пояснення ОСОБА_1 викладені у клопотанні до суду стосовно того, що йому поліцейським не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 на порушення поліцейським при складанні протоколу порядку проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, а саме незалучення двох свідків, є безпідставними виходячи з такого.

Частиною 2 ст.266 КУпАП (у редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з аналізу даної норми, суд доходить висновку, що поліцейським під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, дотримано вимог зазначеної норми Закону та застосовано технічні засоби відеозапису, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, отже в цьому випадку залучення двох свідків Законом не вимагається.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 221370 від 28.03.2021 року дані якого повністю узгоджуються із відеозаписом правопорушення, яке зафіксовано на СD-диску доданому до адміністративного матеріалу.

Вищезазначені докази є допустимими, належними та достатніми для прийняття відповідного рішення.

Проаналізувавши досліджені та перевірені під час судового засідання докази, суд доходить висновку, що в діяхОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а також про необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особами, стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33, ч.1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ВизнатиОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути зОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Постанова може бути пред"явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя: