Апеляційне провадженя № 33/824/976/2021 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в дохід держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 15 вересня 2020 року о 02 годині 00 хвилин, рухаючись по вул. Депутатській, 23 в м. Києві, керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова судді не відповідає вимогам чинного законодавства України, ухвалена без врахування всіх фактичних обставин справи, з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, без з`ясування обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності без доведення вини в установленому законом порядку належними та допустимими доказами. Зокрема, апелянт зазначає, що суддею місцевого суду справу про адміністративне правопорушення щодо нього розглянуто без його участі, чим порушено його право на захист, передбачене ст.268 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що в порушення вимог ч.4 ст.256 КУпАП уповноваженою особою патрульної поліції

при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП. Також апелянт зазначає, що письмові пояснення свідків, долучені до матеріалів справи не можуть, на його думку, бути допустимими доказами, так як вказані свідки не були присутні при його відмові від підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддею місцевого суду належним чином були досліджені наявні в матеріалах справи докази, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 019790 від 15 вересня 2020 року (а.с.1), поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2), на відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшов своє підтвердження і в ході апеляційного перегляду справи.

Апеляційним судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозапису зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також його категоричну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків. Будь-яких порушень з боку працівників поліції зазначений відеозапис не містить. Фактичні обставини зафіксовані на відеозапису з нагрудної камери поліцейського повністю підтвердив під час апеляційного перегляду справи і сам ОСОБА_1 , не оспорюючи факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо нероз`яснення йому працівниками поліції прав, передбачених ст.268 КУпАП, нічим не підтверджуються та навпаки спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який не містить будь-яких зауважень ОСОБА_1 з цього приводу Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 без його участі, так як судом першої інстанції неодноразово, належним чином він повідомлявся про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, однак в судове засідання він жодного разу не з`явився. Також судом першої інстанції не було допущено порушення права ОСОБА_1 на захист, так як в судовому засіданні в суді першої інстанції його інтереси захищав адвокат Навродський О.В. Крім того, під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 йому було забезпечено можливість реалізації його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Святошинського районного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко