Єдиний унікальний номер судової справи: 490/8734/20 Головуючий суддя першої інстанції - Медюк С.О.
Номер провадження: 33/812/121/21 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Колосової О.М.,

за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Герасимця М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 532009, від 26 листопада 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 17 листопада 2020 року о 14 год. 00 хв. в м. Миколаєві по вул. 6-та Слобідська перетин вул. Колодязна керував транспортним засобом TAYOTA CELICA державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 1597 від 17 листопада 2020 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 07 березня 2021 року через відділення поштового зв`язку подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши, що строк пропустив з поважних причин.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку, ОСОБА_1 зазначав, що постанова прийнята судом без його участі, а її копію він отримав лише 26 лютого 2021 року.

Крім того, зазначає про те, що не отримував жодного листа з рекомендованим повідомленням про розгляд справи в суді, про що свідчить відсутність в матеріалах справи повідомлення про вручення йому такого листа, а відтак постанова винесена у його відсутність.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року він пропустив з поважних причин, а тому просив його поновити.

Перевіривши доводи щодо поважності причин пропуску строку викладені в апеляційній скарзі, вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За положеннями статті 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення справу вперше було призначено до розгляду на 20 січня 2021 року о 10-00 год. (а.с.10).

Поштове відправлення з повідомленням про дату час та місце розгляду справи направлено на адресу ОСОБА_1 , яке 5 січня 2021 року повернуто до суду з відміткою про невручення з причин: адресат відсутній за вказаною адресою ( а.с.11).

Однак, ОСОБА_1 5 січня 2021 року звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєві із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, з якою того ж дня був ознайомлений, про що свідчить його розписка. Того ж дня, ОСОБА_1 під особистий підпис був повідомлений про дату судового засідання - 20 січня 2021 року о 10-00 год. (а.с.13).

20 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив перенести судове засідання призначене на 20 січня 2021 року у зв`язку з тим, що копія медичного висновку на стан алкогольного сп`яніння знаходиться у його адвоката Олексієнко В.В., яка перебуває в Одеській області у зв`язку з розглядом кримінального провадження (а.с.14).

На підставі заяви ОСОБА_1 розгляд справи судом відкладено на 15 лютого 2021 року о 09-10 год., про що останнього завчасно 25 січня 2021 року, також було повідомлено за допомогою телефонограми на його мобільний телефон, зазначений ним особисто в його заяві про відкладення розгляду справи ( а.с.16).

Отже, наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього та йому достеменно було відомо про усі призначенні судом дати розгляду даної справи.

Належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності ОСОБА_1 у судовому засіданні 15 лютого 2021 року матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 як на підставу поновлення строку не вказує об`єктивних причин, які перешкодили йому вчасно подати апеляційну скаргу.

Доводи щодо дати отримання копії постанови представником - 26 лютого 2021 року як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом ухвалення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Процедура визначення строку для подання апеляційної скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що ОСОБА_1 не навів об`єктивно поважних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції апелянтом пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала - ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко