Справа № 161/3378/21
Провадження № 3/161/1733/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Першотравневе Луцького р-ну Волинської обл., громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, розлученої, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягалася: постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.02.2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнано винною та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

22.02.2021 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 688502 від 25.01.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 25.01.2021 року о 13:00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: погрожувала фізичною розправою, ображала нецензурною лайкою та штовхала її. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнала та пояснила суду, що будь-якого конфлікту між нею та її матір`ю 25.01.2021 року не було. Причиною виклику працівників поліції став факт фабрикування її братом відносно неї різного роду матеріалів з метою подальшого виселення із квартири, у якій вона зареєстрована. Вказане житло перебуває у власності брата та матері. В свою чергу, заява від імені ОСОБА_2 із проханням притягнути її до адміністративної відповідальності була написала під диктовку брата.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення було надано наступні докази, а саме: рапорт ДОП СДОГ Луцького РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Кийко І. від 25.01.2021 року (а.с. 2), рапорт помічника чергового Луцького РУП ГУНП у Волинській області Плечій Ф.І. від 25.01.2021 року (а.с. 3), заяву потерпілої ОСОБА_2 від 25.01.2021 року (а.с. 4) та письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 25.01.2021 року (а.с. 5).

Однак, вищевказані докази суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Так, рапорти працівників Луцького РУП ГУНП у Волинській області не можуть слугувати підставою для встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки дані докази свідчать лише про виклик працівників поліції на місце події та фіксацію обставин, які були наслідком його опрацювання.

В свою чергу, у своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_3 від 25.01.2021 року зазначив про те, що ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно їх спільної матері ОСОБА_4 , проте такі пояснення не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не містять конкретизації дати та часу відповідних діянь, тобто коли саме вони мали місце та за яких обставин.

Вищевказані відомості також відсутні й у заяві потерпілої ОСОБА_2 від 25.01.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 , 25.01.2021 року о 13:00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання погрожувала своїй матері ОСОБА_2 фізичною розправою, штовхала та ображала її нецензурною лайкою.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючисьст. 173-2, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржен а до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська