Головуючий у суді першої інстанції: Машарова З.А.
У Х В А Л А

26 березня 2021 року місто Київ

справа № 3-30343/2006

провадження 33/824/1890/2021

Київський апеляційний суд у складі судді Стрижеус А.М., вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2006 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2006 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік - з 02 жовтня 2006 року по 02 жовтня 2007 рік.

Не погоджуючись із постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2006 року, 09 березня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про те, що не був повідомлений про розгляд справи у суді, не брав участі у судових засідання, дослідженні доказів, і як наслідок, не мав змоги подати заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того зазначає, що оскаржувана постанова суду, на день подання апеляційної скарги не підлягає виконанню у зв`язку з сплином часу та внесенням змін до ст. 321 КУпАП.

Також ОСОБА_1 просив розглядати скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.

При цьому, порядок перегляду постанови судді у справах про адміністративне правопорушення регулюється положеннями статті 294 КУпАП, частиною другою якої визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, винесена 02 жовтня 2006 року.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Як видно зі справи, постанова суду першої інстанції прийнята 02 жовтня 2006 року.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 звертався із апеляційною скаргою на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2006 року у справі № 3-30343/2006 та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження /а. с. 2-3/.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2006 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП. Апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_1 разом з доданими матеріалами /а. с. 14/.

09 березня 2021 року ОСОБА_1 вдруге звернувся із апеляційною скаргою на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2006 року у справі № 3-30343/2006 та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження /а. с. 16-17/.

Наведені заявником причини пропуску строку на оскарження постанови суду, зокрема те, що не був повідомлений про розгляд справи у суді, не брав участі у судових засідання, дослідженні доказів, і як наслідок, не мав змоги подати заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції не може визнати поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови суду.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те що, ОСОБА_1 знаючи ще з моменту складання протоколу ще в 2006 про адміністративне правопорушення про те, що в Білоцерківського міськрайонного суду Київської області здійснюється розгляд справи щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, самостійно не цікавився ходом розгляду справи, тим самим знехтував своїми процесуальними обов`язками.

Отже, доказів існування перешкод у ОСОБА_1 для подання апеляційної скарги в строк визначений частиною другою статті 294 КУпАП, до апеляційної скарги не додано.

Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не наведено поважних причин його пропуску, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити.

Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2006 року в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. ч.1 ст. 130 КУпАП та повернути йому апеляційну скаргу на вказане судове рішення з усіма додатками до неї.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Стрижеус