Справа № 333/548/21
Провадження № 3/333/506/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 026399 від 16.01.2021 року, 16.01.2021 року об 10 год. 20 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Площа Привокзальна, здійснювала торгівлю з кіоску цигарками без марок акцизного збору, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 026405 від 16.01.2021 року, 16.01.2021 року об 10 год. 20 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Площа Привокзальна, здійснювала господарську діяльність без документів державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні, після роз`яснення головуючим прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що вона не є суб`єктом господарської діяльності, просила закрити справу відносно неї за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши адміністративний матеріал та надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). При цьому суб`єктом адміністративного правопорушення є фізична або юридична особа, яка є суб`єктом господарської діяльності і здійснює її з порушенням встановлених вимог.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Суб`єктами даного правопорушення можуть бути громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю у цих галузях.

Згідно з ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 ГК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, зокрема, що ліцензія запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 офіційно не працевлаштована (а.с. 2). Також, відповідно до опитування особи ОСОБА_1 від 16.01.2021 року, остання не працевлаштована, являється реалізатором за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Привокзальна, де на ринку з кіоска продає сигарети без акцизних марок, а також без реєстрації приватного підприємства (а.с. 3).

Будь-яких доказів того, що остання є суб`єктом підприємницької діяльності суду не надано.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 026399 від 16.01.2021 року, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначено відомості про те, якими саме сигаретами здійснювалась роздрібна торгівля, та їх кількість, не зазначено спеціальної норми закону, яку порушено, не вказано чи отримала вона від своєї діяльності дохід та яким саме документом це зафіксовано.

Також, оскільки зазначені в протоколі норми статті є банкетними, у протоколах не зазначено, яким саме законом встановлена спеціальна заборона для зайняття спеціальними видами господарської діяльності, в порушенні яких обвинувачується ОСОБА_1 .

Також, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків.

Не надано суду доказів щодо здійснення ОСОБА_1 систематичної роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного збору.

Вивчивши матеріали справи та надавши оцінку представленим доказам, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 156 КУпАП та частиною 1 статті 164 КУпАП, тобто здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії та провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

За змістом статтей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Згідно зі ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Враховуючи те, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведений, то за таких обставин, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КпАП України закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова