Справа №430/387/21
Провадження №3/430/184/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши в режимі відеоконференції з Барвінківським районним судом Харківської області матеріал, який надійшов з Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Барвінкове, Харківської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , такого, що офіційно не працює, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , згідно з яким він 17.02.2021 року о 08 год. 50 хв., здійснював пасажирські перевезення у кількості 4 громадян з м. Барвінкове Харківської області до смт. Станиця Луганська Луганської області на автомобілі «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою отримання прибутку у розмірі 200 грн. з кожного пасажира, без відповідної на те державної реєстрації як суб`єкта господарювання, в порушення ст. 58 Господарського кодексу України.

ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно 17.02.2021 року близько 8 години 50 хвилин на своєму автомобілі «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , зі своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проїжджав блок-пост, що розташований на території Станично-Луганського району. Був зупинений невідомими особами, які представились працівниками податкової поліції. При цьому знайомі ОСОБА_1 повідомили, що попросили його відвезти їх з м. Барвінкове до смт. Станиця Луганська, оскільки не мають власного транспортного засобу, винагороди за це не платили. Однак незважаючи на це, працівниками поліції був складений протокол, з яким ОСОБА_1 категорично не згодний. Просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Додав, що не здійснював господарської діяльності з перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, а лише допоміг своїм знайомим.

Згідно пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого і те, що виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться їй в провину; обов`язок доведення провини особи лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості необхідні для вирішення справи. Суть адміністративного правопорушення повинна відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відкриття суб`єктом господарювання філій (відділень), представництв без створення юридичної особи не потребує їх державної реєстрації. Відомості про відокремлені підрозділи суб`єктів господарювання залучаються до її реєстраційної справи та включаються до Єдиного державного реєстру в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 7 п. 24 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 1 п. 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно із ч. ч.1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

У такому разі громадяни зобов`язані зареєструватись як суб`єкти підприємництва. І лише при невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за ст.164 КУпАП, зокрема провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, закріпленою в статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за №50 від 17.02.2021 року при викладі обставин вчинення правопорушення не відображено період часу, протягом якого він здійснював господарську діяльність, тоді як саме в протоколі мають бути зазначені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч. 1 ст. 164 КУпАП необхідно зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження здійснення ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, а також те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, якому в розумінні п. 5 ст. 1 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» надано право на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

До протоколу про адміністративне правопорушення за №50 від 17.02.2021 року на підтвердження вини ОСОБА_1 додані: фото, на яких зображений автомобіль «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_2 ; рапорт старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ 5-го відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління ДФС у Луганській області лейтенанта податкової міліції Ковалевського С. щодо встановлення факту проведення господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання ОСОБА_1 . Крім того пояснення осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які пояснили, що 17.02.2021 року ОСОБА_1 перевозив їх за грошову винагороду в сумі 200 гривень з м. Барвінкове до смт. Станиця Луганська. До пояснень вказаних осіб надані копії паспортів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке відношення вказані особи мають до вказаного матеріалу невідомо.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, викладену у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріали справи не містять належні та допустимі докази, які б підтверджували, викладені в протоколі обставини по суті правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 164, 247, 251, 252 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Автомобіль марки «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , який було вилучено 17.02.2021 року та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , залишити в розпорядженні останнього.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Станично-Луганський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.П. Дьоміна