1Справа № 335/2472/21 3/335/689/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов від відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює менеджером у ФОП ОСОБА_2 , має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 026907, 20.01.2021 о 17 год 55 хв, ОСОБА_1 , працюючи менеджером зі збуту в магазині «АДС» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 76, здійснила приймання відвідувачів та видачу інтернет замовлення в залі магазину, чим порушила п. 3 п.п. 4 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, суду пояснила обставини вчинення адміністративного правопорушення, які збігаються з обставинами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, та раніше наданими нею письмовими поясненнями. Крім того, ОСОБА_1 пояснила сулу, що вона працює менеджером зі з буту у ФОП ОСОБА_2 , який здійснює свою діяльність в магазині «АДС» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 76. ЇЇ роботодавець та вона особисто суворо приписів Постанов Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020. У період з 08.01.2021 по 25.01.2021 ФОП ОСОБА_2 не приймав відвідувачів у вищезазначеному магазині. Відпуск товарів контрагентам здійснювався виключно шляхом адресної доставки.

Напередодні подій викладених у протоколі про адміністративне правопорушення до магазину прибув постійний клієнт гр. ОСОБА_3 та вимагав продати йому товар з асортименту магазина. ОСОБА_1 у приміщення його не впустила, роз`яснила, що він може зробити замовлення на сайті магазину та замовити товар з адресною доставкою. ОСОБА_3 був обурений відмовою відпустити йому товар саме в магазині, поводив себе неадекватно, закидав фасад магазину брудом, погрожував ОСОБА_1 розправою.

Наступного дня ОСОБА_3 знову прибув до магазину, голосно стукав у двері магазину, вимагав видати йому товар.

З метою уникнення конфлікту, сприймаючі погрози ОСОБА_3 як реальні, ОСОБА_1 впустила ОСОБА_3 у приміщення. Разом з останнім у приміщення магазину зайшли поліцейські та склали відносно ОСОБА_1 протокол, що розглядається.

ОСОБА_1 повідомила суду, що вона самостійно виховує малолітню доньку. Раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась..

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за статтею ч. 1 ст. 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020 установлено на усій території України карантин.

Підпунктом 4 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 у редакції, чинній на момент виявлення факту правопорушення, передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 року до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 року на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 026907 від 20.01.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та поясненнями наданими останньою у судовому засіданні, фотокартками.

Таким, чином оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд враховує вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується особою, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 06.11.2008 в справі «Ісмаїлов проти Росії» зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 44-3, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з моменту проголошення постанови.

Суддя А.В. Стеценко