ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/5/21

26 березня 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Капака В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460672 від 27.12.2020, складеного поліцейським СРПП № 3 Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Новіцьким А.Ю. вбачається, що 27.12.2020 о 11 год. 26 хв. ОСОБА_1 в м. Надвірна по вул. Соборна, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen LT28», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 27.12.2020 він на автомобілі «Volkswagen LT28», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Надвірна по вул. Соборна, Івано-Франківської області, в напрямку м. Яремче. Перед поворотом праворуч він зменшив швидкість, включив покажчик правого повороту та розпочав здійснення повороту праворуч. Однак в цей момент з правою сторони його автомобіля раптово виїхав автомобіль «Toyota Avensis», який здійснював обгін з правої сторони, та він зачепив ліве крило даного автомобіля. Вважає, що ДТП сталась у зв`язку з порушенням ПДР водієм ОСОБА_2 , який рухаючись позаду його автомобіля, не переконався, що він має намір повернути праворуч, та виїхав перед його автомобілем, а також порушив правила обгону, оскільки здійснював обгін його автомобіля з правої сторони. Просив провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Капак В.М. в судовому засіданні зазначив, що саме в діях водія автомобіля «Toyota Avensis» ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, оскільки він не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався бокового інтервалу руху, що спричинило дорожнього-транспортну пригоду та пошкодження транспортних засобів. Просив провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський Надвірнянського ВП ГУНП ОСОБА_3 суду пояснив, що він 27.12.2020 в складі екіпажу добового наряду здійснював патрулювання в Надвірнянському районі. Під час патрулювання ними на службовий планшет отримано повідомлення, що в м. Надвірна по вул. Соборна сталась ДТП. Прибувши на місце події ними було встановлено, що відбулась ДТП за участю автомобіля «Volkswagen LT28», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Ними було проведено опитування водіїв-учасників ДТП, проведено заміри розташування автомобілів після зіткнення, які відображено на схемі місця ДТП. За зібраними матерілами було встановлено, що обидва автомобіля рухались в м. Надвірна по вул. Соборна в попутньому напрямку в сторону м. Яремче, автомобіль «Toyota Avensis» рухався позаду автомобіля «Volkswagen LT28». Перед поворотом праворуч водій автомобіля «Volkswagen LT28» знизив швидкість руху та розпочав поворот, однак в цей момент його автомобіль з правої сторони об`їздив «Toyota Avensis», та він зачепив даний автомобіль. В діях водія автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 встановлено порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, який не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався бокового інтервалу руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen LT28». В діях водія автомобіля «Volkswagen LT28», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено порушення вимог п. 10.1 ПДР України, який при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності даного маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Avensis». Тому на обидвох водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП. Вважає, що дана ДТП сталась з вини обох водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не дотримались правил дорожнього руху.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністивної відповідальності, показання свідка, вивчивши письмові матеріали справи дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність водія у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією вказаної статті обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Аналіз норм КУпАП дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460672 від 27.12.2020 вбачається, що 27.12.2020 о 11 год. 26 хв. ОСОБА_1 в м. Надвірна по вул. Соборна, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen LT28», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Отже в даному випадку дослідженню підлягає склад інкримінованого правопорушення, а саме чи порушено ОСОБА_1 п.п. 10.1 ПДР України, і чи його вина підтверджена належними доказами.

Згідно вимог п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалі справи додано копію схеми місця ДТП, копію письмових пояснень ОСОБА_2 .

З копії схеми місця ДТП вбачається, що в ході огляду місця події виявлено розташування автомобілів «Volkswagen LT28» та «Toyota Avensis» після зіткнення, проведено відповідні заміри, які відображено на схемі (а.с. 2).

Як вбачається з копії письмових пояснень ОСОБА_4 , коли він рухався дорогою Надвірна-Яремче, в заднє ліве крило його автомобіля в`їхав автомобіль «Volkswagen LT28», номерний знак (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши зазначені докази суддя приходить до висновку, що обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Фактично висновки посадової особи органу поліції про вчинення дорожньо-транспортної пригоди ґрунтуються на даних схеми місця ДТП, письмових пояснень ОСОБА_2 .

Схема місця ДТП не може бути достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки в схемі місця ДТП відображаєть хід огляду місця події та виявлена під час огляду слідова інформація зазначенням відповідних розмірів. При цьому вказаний документ не містить вказівки на порушення саме водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які є в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна. Вказаний доказ повинен бути досліджений та перевірений за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Письмові пояснення ОСОБА_2 також не можуть бути належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки в них не відображено, при яких обставинах відбулось зіткнення транспортних засобів. Крім того суд враховує пояснення ОСОБА_1 , надані в суді, оскільки суддя повинен брати до уваги пояснення, які він безпосередньо сприймав в судовому засіданні під час розгляду справи. За наведених обставин, оскільки суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає вище наведені пояснення ОСОБА_1 логічними і правдивими та визнає їх належними доказами в справі.

Суд не бере до уваги пояснення поліцейського про те, що на його думку ДТП сталась з вини обох водіїв, які порушили правила дорожнього руху, оскільки поліцейський не був очевидцем події, а його висновки ґрунтуються на схемі місця ДТП та поясненнях водіїв, які вже були досліджені судом та їм надана належна оцінка. Крім того з даних схеми місця ДТП та пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні вбачається, що водій автомобіля «Toyota Avensis» ОСОБА_2 раптово виїхав з правої сторони його автомобіля, коли він здійснював поворот праворуч, що спричинило зіткнення транспортних засобів. Вказані пояснення суд вважає логічними та такими, що відповідають обставинам ДТП.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Крім того Верховний суд у постанові від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а висловив правову позицію, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України, що призвело до вчинення дорожнього-транспортної пригоди, дані справи є сумнівними.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку звідсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.