Справа № 305/523/21
Номер провадження 3/305/208/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної прикордонної служби України Мукачівського прикордонного загону відділу прикордонної служби "Ділове" І категорії (тип В) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого,

за ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2021 вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 , 22 березня 2021 року, близько 18 год. 15 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби «Великий Бичків» (тип В) відділу прикордонної служби «Ділове» І категорії (тип В) на відстані 20 метрів від лінії державного кордону на напрямку 311 прикордонного знаку (територія Великобичківської територіальної об`єднаної громади Рахівського району Закарпатської області) був виявлений та в подальшому затриманий у складі групи осіб, а саме, з громадянами України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , здійснив незаконний перетин державного кордону з України до Румунії та у зворотньому напрямку поза пунктами пропуску через державний кордон України, з метою переміщення тютюнових виробів з використанням гідрокостюму. Під час затримання був здійснений один попереджувальний постріл з автомата Калашникова.

Своїми діями, ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі вііїськовослужбовця Державної прикордонної служби під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охоронною державного кордону, а саме на законну неодноразову повторювану вимогу зупинитись та пред`явити документи, що посвідчують особу, чим порушив п.10 постанови Кабінету Міністрів України №1147 від 27.07.98 року, тобто вчинив правопорушення, вчинене групою осіб, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що дійсно 22 березня 2021 року, в складі групи осіб, перетнув державний кордон України з метою переміщення тютюнових виробів, однак злісну непокору законній вимозі прикордонників не вчиняв. Зазначив, що коли, разом з іншими, почув постріл, відразу зупинилися, опору не вчиняли, не втікали, стояли на місці. Після чого до них підійшли прикордонники і вивели з річки на берег, де затримали та доставили до відділення для з`ясування обставин події. Так як ніякої непокори не вчиняв, просить суд закрити вказане провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу і події правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст.62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідальність за ч.2 ст.185-10 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинена групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 законній вимозі працівника Державної прикордонної служби. З письмового пояснення та пояснення наданого під час розгляду матеріалів ОСОБА_1 судом встановлено, що на першу ж вимогу прикордонників ОСОБА_1 , разом з іншими, зупинилися, ніяких дій не вчиняли, натомість виконували накази військовослужбовців. Отже, у даному випадку взагалі відсутня подія адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Окрім наведеного, відповідно до Закону "Про державний кордон України" та п.11 положення "Про прикордонний режим", затвердженого постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 завданнями прикордонної служби є не саме по собі складання протоколів про адміністративне правопорушення, а виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та запобігання незаконній міграції у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району.

Жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 ч.2 ст.185-10 КУпАП, тобто вчинення злісної непокори законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби, суду не надано.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за які законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.185-10 ч.2 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 9, 247 п.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.185-10 ч.2 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк