Справа № 752/1388/21
Провадження № 3/752/2938/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського УП ГКНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

встановив :

Відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протоколо, що вона 05 грудня 2020 року близько 15.00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно свекрухи ОСОБА_2 , а саме: штовхнула та ображала ненормативною лексикою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення категорично заперечила.

Пояснила, що 05 грудня 2020 року близько 15-00 години відповідно до ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова приїхала для побачення зі своєю малолітнью дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час перебування у будинку, свекруха ОСОБА_2 , неодноразово вчиняла дії провокативного характеру, які виражались у приниженні її честі та гідності. Всі дії ОСОБА_2 були спрямовані на сварку, щоб в подальшому висвітити її з негативної сторони. Всі події знімав на телефон чоловік ОСОБА_2 для подальшого використання цього запису у справі за позовом про визначення місця проживання дитини.

Після побачення з дитиною, ОСОБА_2 застосувала відносно неї фізичну силу та з образами виштовхала її на вулицю.

Посилається, що нею взагалі не вчинялися дії фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а посилання останньої містять штучний характер з метою притягнення її до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, просить закрити матеріали справи відносно неї, у зв?язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, відеозаписи, які додані до матеріалів справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводів потерпілої, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З матеріалів справи та дослідженому в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 була ініціатором сварки та вчиняла будь-які дії насильницького характеру відносно ОСОБА_2 .

Крім того, матеріали справи містять в собі заяву ОСОБА_2 , яка була подана через канцелярію суду від 17 лютого 2021 року, про долучення до матеріалів справи копії ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 02 лютого 2021 року, копію медичної документації, копію ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 28 січня 2021 року та копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04 лютого 2021 року.

Відповідно до довідки Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 05 грудня 2020 року о 15 год. 29 хв., під час обстеження лікарями швидкої у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до довідки КНП «Центру ЕМД та МК» від 05 грудня 2020 року о 19 год. 35 хв., під час обстеження лікарями ОСОБА_2 , тілесних ушкоджень не виявлено.

Отже доказів, що саме 05 грудня 2020 року ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження внаслідок сварки з ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Інші медичні заключення, які долученні до матеріалів справи та датовані після 05 грудня 2020 року, суддя не приймає до уваги, оскільки не можливо встановити за якими обставинами і подіями настали.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року в справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості винувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких умов, на думку суду, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ст. 173-2 КУпАП, а саме учиненні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності домашнього насильства психологічного характеру відносно потерпілої особи є сумнівною, що є не прийнятним, а тому оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Типи конфліктів: 1. «Реальний конфлікт» - це конфлікт, який об`єктивно існує і адекватно сприймається; 2. «Випадковий, або умовний, конфлікт» - залежить від обставин, що можуть змінюватися, але ці обставини не усвідомлюються конфліктуючими сторонами; 3. «Зміщений конфлікт» - реальний конфлікт, за яким приховується інший конфлікт, що є справжнім чинником конфліктної ситуації; 4. «Помилково дописаний конфлікт» - конфлікт, що помилково тлумачиться; 5. «Латентний конфлікт» - конфлікт, який має відбутися, але не виникає тому, що не усвідомлюється; 6. «Хибний конфлікт» - у цьому випадку реальних підстав для конфлікту не існує, об`єктивно його немає, але він виникає у свідомості конфліктуючих сторін через помилкове сприймання та розуміння ситуації.

Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Щоб подолати конфліктну ситуації слід знайти коріння її зародження, визначити сфери, причини і рівень; проаналізувати власні почуття та емоції щодо конфлікту; зрозуміти глибинні інтереси кожного учасника конфлікту; обрати оптимальну модель поведінки; запропонувати ідеї щодо вирішення конфлікту, які задовольняють усі сторони; обрати правильне рішення та втілити його в життя.

Не у компетенції суду урегульовувати конфлікті ситуації в родині у порядку норм КУпАП, так як не кожен конфлікт є домашнім насильством.

Дослідивши наявні матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя К.В. Машкевич