Справа №592/969/21
Провадження №3/592/309/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Р.А., з участю секретаря судового засідання Антуфьєвої В.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лопаткіна О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

26.12.2020 о 14:42 в м. Суми по вул. Робітничій, 54, водій ОСОБА_1 керував т/з ЗАЗ DAEWOO т13110 н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом та не знаходився у ньому, а коли підійшов до автомобіля у власних справах, під`їхали поліцейські та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він притягувався до адміністративної відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння, проте наркотичних засобів не вживає. Під час проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні його біологічне середовище не було опломбоване при ньому в двох різних контейнерах, а тому проведений лабораторний аналіз не його біологічного середовища. Він не пам`ятає, щоб лікар проводив психофізіологічні тести, зокрема, для визначення ністагму. До нього приходили поліцейські для складення протоколу про адміністративне правопорушення, проте його не було вдома, після чого зателефонували і склали протокол в узгоджений з ним час. Крім того пояснив, що неодноразово не з`являвся у призначені судові засідання через необхідність підготовки свого захисту, а не звертався до інших лабораторій з приводу проведення аналізу другої проби його біосередовища, оскільки йому не було відомо про таку можливість.

Захисник Лопаткін О.В. в судовому засіданні вказав на безпідставність складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на час його складання в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувало провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (яке на даний час закрите), а тому працівники поліції мали скласти протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП за ознакою повторності. Крім того зазначив, що всупереч вимога ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складений майже через місяць після його вчинення. Зазначив про порушення лікарем вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбиралися не у дві ємності та не обули опломбовані в присутності ОСОБА_1 , а у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначений невірний час проведення огляду. Також зазначив, що в зданому на аналіз біологічному середовищі не встановлена кількість наркотичної речовини. Крім того ОСОБА_1 вже позбавлений права керування транспортними засобами за ч.2 ст.130 КУпАП понад рік тому і на нього не може бути накладене стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобами.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лопаткіна О.В., допитавши свідків, дослідивши надані докази, суддя приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , інспектор взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Сумській області пояснила, що вона склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки, здійснюючи патрулювання у складі екіпажу, 26.12.2020 був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим був доставлений до наркодиспансеру для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Про подробиці проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, момент здачі біосередовища вона нічого пояснити не може, оскільки є особою жіночої статі та не весь час перебувала поряд з ОСОБА_1 , проте до протоколу про адміністративне правопорушення було додано максимально повний запис з наявних у складі екіпажу відеореєстраторів. Висновок про результати цього огляду був отриманий через кілька тижнів через необхідність проведення лабораторних аналізів. Відразу після отримання висновку вона відвідувала місце проживання ОСОБА_1 , проте його не було вдома, після чого протокол про адміністративне правопорушення був складений в узгоджений з ОСОБА_1 телефоном час.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що є лікарем-наркологом та склав висновок щодо результатів медичного огляду №1347 від 26.12.2020. У вказаному висновку зазначений час початку медичного огляду, який ним був зчитаний з годинника, що висить на стіні його кабінету лікаря. Проба біосередовища була здана ОСОБА_1 і в його та ОСОБА_1 присутності були опечатана у двох різних контейнерах, один з яких був відправлений на лабораторний аналіз, а інший зберігався установлений законом строк і ОСОБА_1 міг провести його аналіз у будь-якій іншій акредитованій лабораторії України. Стан наркотичного сп`яніння встановлений не тільки на підставі лабораторного аналізу, а на підставі сукупності фізіологічних ознак, які також були виявлені у ОСОБА_1 , зокрема його поведінка та психо-фізіологічні реакції.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 039883 від 22.01.2021, відповідно до якого 26.12.2020 о 14:42 в м. Суми по вул. Робітничій, 54, водій ОСОБА_1 керував т/з ЗАЗ DAEWOO т13110 н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння; Огляд проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння КНП СОР ОКЦСНЗ №1347 від 26.12.2020;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.12.2020 №1347, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, викликаного метадоном;

-рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Сумській області Клименко А.М. від 22.01.2021, який узгоджується з наданими нею показаннями в судовому засіданні;

-довідкою інспектора відділу АП УПП в Сумській області Лєонової Д. від 25.01.2021 про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.05.2003 та протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався;

-відеозаписами з нагрудних та автомобільного відеореєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що після подачі світлового сигналу маячками червоного та синього кольору був зупинений т/з н.з. НОМЕР_1 , з місця водія якого вийшов ОСОБА_1 ; в ході розмови з поліцейськими він не заперечував факту керування транспортним засобом, повністю визнав свою вину у керуванні транспортним засобом особою, позбавленою такого права; поліцейським було повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння; о 15:19 26.12.2020 ОСОБА_1 зайшов до кабінету лікаря та була розпочата процедуру огляду на стан сп`яніння, при цьому медична сестра виміряла йому тиск, а лікар провів психофізіологічні тести. ОСОБА_1 здав біологічне середовище для аналізу та залишив його на тумбі у вбиральні, забрати його з собою до кабінету лікаря він відмовився, а через декілька секунд до кабінету зайшла медична сестра з ємністю з біологічним середовищем, при цьому ОСОБА_1 будь-яких зауважень з приводу процедури огляду не висловлював.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

При цьому адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, які не спростовані правопорушником, якими доведено як факт керування т/з особою, так і факт перебування цієї особи у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому показання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, про що він зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні, спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з автомобільного відеореєстратора поліцейських, з якого вбачається, що автомобіль н.з. НОМЕР_1 рухався, а після зупинки на вимогу поліцейських з місця водія вийшов ОСОБА_1 .

Показання ОСОБА_1 про те, що поліцейські попросили його переставити автомобіль, після чого доставили його до лікарні, жодним чином не спростовують факту керування цим т/з. Крім того, з відеозапису вбачається, що автомобіль поліції знаходився на значній відстані від автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , слідував за ним певний час, і автомобіль ОСОБА_1 до зупинки подолав значну відстань.

Показання ОСОБА_1 з приводу того, що він не пам`ятає, щоб щодо нього проводились психофізіологічні тести спростовуються наявним в матеріалах справи та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, де зафіксовано проведення таких тестів лікарем.

Показання ОСОБА_1 про те, що в його присутності не були опломбовані 2 ємності зі зразками біологічного середовища спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 в сукупності з доданим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що медсестра занесла вказані зразки відразу за ОСОБА_1 та тривалий час перебувала з ними в кабінеті лікаря в присутності ОСОБА_1 , хоч і поза зоною огляду відеокамери.

При цьому суддя враховує також і ту обставину, що ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, проте не вжив будь-яких заходів для спростування висновку лікаря у встановленому законодавством порядку. З`явився в судове засідання за 1 день до закінчення строку накладення адміністративного стягнення та заперечував усі обставини, щодо яких існувала ймовірність того, що вони могли бути не зафіксовані на відеозаписі події, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що стосовно ОСОБА_1 мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки на час його складення в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала справа про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, жодним чином не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, згідно ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення, а чинний КУпАП не передбачає права судді повернути матеріали на дооформлення.

Також на заслуговують на увагу доводи захисника щодо порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення був встановлений поліцейськими тільки після отримання висновку щодо результатів медичного огляду особи, анкетні дані якої були встановлені раніше, поліцейським відразу почали здійснюватися заходи щодо виявлення ОСОБА_1 шляхом телефонних дзвінків та виїзду за місцем його проживання, що підтверджується показами свідка ОСОБА_2 та не заперечувалось ОСОБА_1 в судовому засіданні. Відразу після виявлення ОСОБА_1 стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ч.2 ст.254 КУпАП.

Доводи захисника щодо порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно п. 10 розділу 3 Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що після здачі зразків біологічного середовища медична сестра зайшла до кабінету лікаря з ними і відразу ОСОБА_1 намагався залишити кабінет лікаря, проте його попросили залишитись для опечатування зразків.

Тобто зразки біологічного середовища ОСОБА_1 були відібрані в 2 ємності і в його присутності опечатані, проте він, незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та постійну консультацію з адвокатом по телефону під час проходження медичного огляду, протягом 3х місяців не скористався своїм правом на аналіз вмісту другої ємності.

При цьому, заслуговують на увагу доводи захисника щодо неправильності зазначення часу огляду 15:10 у висновку №1347 від 26.12.2020 на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису вбачається, що огляд розпочався о 15.18. Разом з тим, невідповідність на 8 хв часу дослідження пояснюється неточністю годинника в кабінеті лікаря, про що вказав свідок ОСОБА_3 і така невідповідність, автоматично не створює ситуацію, за якої цей документ є недійсним (а доказ недопустимим), оскільки при вирішенні цього питання слід виходити та враховувати істотність порушення прав і свобод ОСОБА_1 в даному конкретному випадку, що має важливе значення, оскільки не всі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів сторонами провадження у справі про адміністративне правопорушення, є підставою для визнання цих документів та доказів недопустимими.

Також з відеозапису вбачається, що в цей час інші особи не проходили огляд на стан сп`яніння, лікар підтвердив свій висновок, а розбіжність часу у 8 хв не ставить під сумнів зміст висновку лікаря.

Доводи захисника про те, що не встановлена кількість наркотичної речовини в зданому на аналіз біологічному середовищі, що може свідчити тільки про її залишки, не підтверджені жодними даними, оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.12.2020 №1347 складений на підставі відповідного акту та не має містити результатів лабораторних аналізів. При цьому допитаний в якості свідка лікар ОСОБА_3 пояснив, що стан наркотичного сп`яніння встановлюється на підставі сукупності клінічних ознак, жодна з яких сама по собі (зокрема, і виявлення слідів наркотичної речовини в біологічному середовищі) не є достатньою для встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Також безпідставними є доводи захисника про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_4 права керувати транспортним засобами, оскільки він вже позбавлений такого права, оскільки з довідки інспектора відділу АП УПП в Сумській області Лєонової Д. від 25.01.2021 вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.05.2003, тобто він здобув право керувати транспортними засобами, а посилання на позбавлення його такого права за ч.2 ст.130 КУпАП не підтверджено жодними доказами. Крім того, тимчасове позбавлення спеціального права за постановою судді не створює ситуації, коли громадянин взагалі не має такого права і не суперечить правовій позиції, викладеній в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 про те, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена дослідженими в судовому засіданні доказами та показаннями свідків, доводи ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях суперечать об`єктивно встановленим обставинам події і є явно є обраним способом захисту, а доводи його захисника про недоведеність вини ОСОБА_1 та порушення норм процесуального закону не спростовують доведеності вини останнього.

При цьому суддя враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Враховуючи особу порушника, характер вчиненого правопорушення та його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суддя вважає за потрібне застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП в виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283 КУпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко