Справа № 127/916/21
Провадження № 3/127/245/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Португалії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №539581 від 26.12.2020 року вбачається, що 26.12.2020 року о 00:01 год., в м. Вінниці, по вул. Київська, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Богословський С.В. зазначив, що його підзахисний вини в інкримінованому діянні не визнає, оскільки 26.12.2020 року алкогольні напої не вживав та перебував у тверезому стані. Окрім того, його підзахисний від проходження медичного огляду в закладах МОЗ не відмовлявся та не проходив, тому що йому про це не було відомо. Оскільки, працівником поліції, під час зупинки ОСОБА_3 , який являється громадянином Португалії, а тому погано володіє державною мовою, не було роз`яснено порядку та строків на право проходження медичного огляду в медичному закладі.

Окрім того, захисник зауважив, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). Зазначені в протоколі нібито виявленні в ОСОБА_3 ознаки наркотичного сп`яніння, з наявних в матеріалах справи доказів нічим не підтверджуються. А саме, наявний у матеріалах справи рапорт працівника поліції від 26.12.2020 року, в якому зазначені ідентичні обставини справи, що і в протоколі, не являється належним та допустимим доказом вини ОСОБА_3 , оскільки вказаний рапорт належить до внутрішніх документів батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області, та складений тим же інспектором патрульної поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з наведеним, захисник просив суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_4 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Так, у п. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №539581 від 26.12.2020 року у ОСОБА_3 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, вказане узгоджується з рапортом працівника поліції від 26.12.2020 року, який склав даний протокол. Проте, іншими належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, зазначені об`єктивні обставини, а саме виявленні в ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння, що зазначені інспектором поліції в протоколі та рапорті, матеріали справи не містять.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно розділу 2 п. 12 вищевказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 4 розділу 1, цієї ж Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звуження чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Разом з тим, зазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_3 працівниками поліції були порушені, тобто порушено процедуру зазначених в законі дій працівниками поліції, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ є порушенням права на захист. Достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті від 26.12.2020 року вписані ознаки, які не підтверджуються жодними доказами.

Так, з наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не можливо встановити, які саме ознаки алкогольного сп`яніння, 26.12.2020 року о 00:01 год., були виявлені працівником поліції у ОСОБА_3 , оскільки такі відомості в поясненнях вказаних свідків взагалі відсутні. Це в свою чергу свідчить про те, що в письмових поясненнях свідків не зафіксовано, які саме у ОСОБА_3 наявні, на момент зупинки, ознаки алкогольного сп`яніння, а також, які саме дії вчинював поліцейський, направлені на виявлення ознак сп`яніння, зазначених в протоколі.

Крім того, вказані пояснення свідків, обидва повторюють повністю один одного, тобто є абсолютно ідентичними, і виконані шляхом друку щодо суті виявленого правопорушення, із заповненням лише заздалегідь заготовлених полів для анкетних даних та підписів свідків та особи, що його відібрала. Тому, вказані письмові показання свідків, жодним чином не підтверджують факт вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з досліджених, в ході судового розгляду, доказів випливає, що поліцейським після повідомлення, в присутності свідків, ОСОБА_5 , який являється громадянином Португалії, про те, що він має право пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі або відмовитись від такого огляду, не висувалася вимога про проходження такого огляду в закладах охорони здоров`я.

При цьому, як видно із протоколу, в ньому також не зазначено про відмову ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що лише додатково підтверджує показання сторони захисту в тій частині, що пройти такий огляд працівники поліції, ОСОБА_5 не пропонували, у зв`язку з чим, такий протокол судом не може бути прийнятий як доказ вини правопорушника.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакцій проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, встановлено, що працівниками поліції, в даному випадку, при вчиненні дій, пов`язаних з направленням ОСОБА_3 на огляд визначення стану сп`яніння, були недотримані вимоги вищевказаної Інструкції, оскільки останньому працівниками поліції не було висунуто вимогу щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, а лише зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності 2-х свідків, при цьому не роз`яснено водієві ОСОБА_10 , який являється громадянином Португалії, наслідки відмови від проходження огляду.

З огляду на вищевикладене, в ході судового розгляду не встановлено факту пред`явлення вимоги водієві ОСОБА_5 , поліцейським щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, у зв`язку з чим у нього не виникло обов`язку, закріпленого у п. 2.5 ПДР України.

Зважаючи на викладене, протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, зважаючи, що працівниками поліції не дотримано вимог вищевказаних нормативних актів щодо направлення особи на огляд на стан алкогольного сп`яніння, а сама по собі відмова особи без пред`явлення останньому вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, виключає настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б підтверджували обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також факт виявлення у ОСОБА_3 будь-яких ознак сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції докази, не містять відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками алкогольного сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. З доказів, що наявні в матеріалах справи неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на визначення стану сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_3 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 539581 від 26.12.2020 року, складений щодо ОСОБА_3 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: