Справа № 755/3816/21
Провадження №: 3/755/2720/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої адміністратором хостелу, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 382122, ОСОБА_2 , 19.02.2021 року, о 06 годині 45 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , яка є адміністратором хостелу, не вжила заходів щодо його закриття, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, за що передбачене адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 , 14.02.2021 року, о 17 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , яка є адміністратором хостелу, не вжила заходів щодо його закриття, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, за що передбачене адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 , 16.02.2021 року, о 12 годині 10 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , яка є адміністратором хостелу, не вжила заходів щодо його закриття, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, за що передбачене адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. У судове засідання ОСОБА_2 , не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотань про перенесення розгляду справи суду не надала. Такі дії мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст.38 КУпАП України строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності. Про таке намагання свідчить хоча б те, що ОСОБА_2 за весь час знаходження справи у суді не направила до суду будь-які пояснення чи заперечення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом були вжити всі, передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 , до суду, тому суддя, з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе слухати адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 за наявних матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачала адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Склад адміністративного правопорушення за ч.1ст. 44-3 КУпАП полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому відповідно до п. 1 постанови КМУ від 09.12.2020р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину.

Відповідно до п.п.15 п.2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, забороняється діяльність закладів, що надають послуги з розміщення (крім готелів, санаторно-курортних закладів, установ і закладів, які надають соціальні послуги, реабілітаційних установ для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, а також стаціонарних відділень первинного та складного протезування протезно-ортопедичних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства соціальної політики).

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_2 підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, даними, що містяться: у протоколах про адміністративне правопорушення від 14.02.2021 року, 16.02.2021 року, 19.02.2021 року; у рапортах ДОП Дніпровського УП ГУНП в м. Києві; у фотокартках, у письмових поясненнях ОСОБА_1 , в яких вона визнала вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та з огляду на неодноразові порушення ОСОБА_1 правил карантину суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, 33, 44-3, 251, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. в дохід держави.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя: