Провадження № 33/4820/187/21
Справа № 289/1834/20 Головуючий в 1-й інстанції Базарник Б. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., з участю секретаря Мартиненка В.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бойка В.Ф., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Нетішинського міського суду від 04 лютого 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, 04.11.2020 року о 07 годині 05 хвилин по автодорозі М06 Київ-ЧОП 86 км. (Радомишльський район) ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова є незаконною і необґрунтованою, постановлена з грубим порушенням конституційних прав людини, норм матеріального та процесуального права України.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що суть правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, не містить інформації, в чому саме виразилася відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наголошує, що матеріали справи не містять акту огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння та направлення його на огляд.

Звертає увагу, що твердження поліцейського в протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявних у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є сумнівними і не заслуговують на увагу, так як останній весь час перебував у захисній масці.

Стверджує апелянт і про те, що працівниками поліції не дотримано вимог законодавства та його підзахисному не пропонувалося в установленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається лише те діяння, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ч.1 ст.8 КУпАП та ч.2 ст.4 КК України регулюють застосування до особи, яка вчинила протиправне діяння, лише того закону, який діяв під час його вчинення.

Так, 01.07.2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння віднесено до кримінальних проступків, з включенням до Кримінального кодексу України відповідної статті (ст.286-1 КК України), яка існувала на день інкримінованої ОСОБА_1 події.

Не зважаючи на наведене, місцевий суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення, не врахував того, що інкриміноване йому правопорушення з 01 липня 2020 року віднесене до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за таке діяння, втратила чинність.

Існування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 09 квітня 2020 року №720-IX, який покликаний декриміналізувати зміни запроваджені Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII з одночасним введенням адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП у новій редакції, з огляду на обрану законодавцем юридичну техніку (внесення змін до закону, а не до законодавства України про кримінальну відповідальність та законодавства України про адміністративні правопорушення), а також часу набрання ним законної сили 03 липня 2020 року, тобто після набрання чинності Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, унеможливлює його застосування при розгляді даної категорії справ.

Статтею 253 КУпАП встановлено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

При цьому, апеляційний суд враховує і те, що означена норма закону регулює випадки виявлення ознак кримінального правопорушення, а не кримінального проступку, яким являється діяння, передбачене ст.286-1 КК України, однак вважає, що в даній ситуації оцінку наведеному повинен давати орган досудового розслідування, так як кримінальне правопорушення, як і кримінальний проступок, відносяться до кримінально караних діянь.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП із передачею матеріалів справи до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, в порядку ст.253 КУпАП.

Оскільки провадження підлягає закриттю з наведених вище підстав, апеляційний суд не досліджує доводи з приводу допущених порушень, як судом першої інстанції під час розгляду справи, так і працівниками поліції під час складання протоколу, про які ставиться питання у поданій апеляційній скарзі стороною захисту, адже дані обставини, при їх можливому встановленні, не змінюють висновок апеляційного суду щодо необхідності закрити дане провадження.

Зважаючи на вищевикладене, постанова Нетішинського міського суду від 04 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі та підлягає безумовному скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.8, 9, 253, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 відносно ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, а матеріали справи передати в порядку ст.253 КУпАП до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для прийняття рішення в порядку чинного законодавства.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк