Справа №: 398/1121/21
провадження №: 3/398/516/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"08" квітня 2021 р. Суддя Олександрійського міськрайонного міськрайонного суду Кіровоградської області Крімченко С.А. за участю секретаря судового засідання Кулікової В.В. , прокурора Великого Р.Е. ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, перебував на посаді оперуповноваженого міжрайонного відділу №2 (м.Олександрія) управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України , звільнений зі служби 03 жовтня 2019 року

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №3/2021 від 22.02.2021 року , складеного оперуповноваженим Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Середою А.С. зазначено, що ОСОБА_1 , який по 03 жовтня 2019 року перебував на посаді оперуповноваженого міжрайонного відділу №2( м.Олександрія) управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України , маючи на момент звільнення спеціальне звання майора поліції , будучи у відповідності до пп.з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ від 14.10.2014 року, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, вчинив адміністративне правопорушення, а саме несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію ( перед звільненням з 01 січня 2019 року -03 жовтня 2019 року)

Зазначено, що ОСОБА_1 після звільнення зі служби, несвоєчасно, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2019 рік, за формою, що визначається Національним агенством з питань запобігання корупції, а саме: подав таку декларацію 10.01.2020 року, хоча граничний термін подачі такої декларації був до 29.11.2019 , чим порушив вимоги абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

За вказане адміністративне правопорушення передбачено відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Час вчинення правопорушення 00 год.00 хв. 01 секунди 29 листопада 2019 року, тобто після двадцяти робочих днів з дня звільнення з місць позбавлення волі.

Дата виявлення правопорушення є час встановлення ознак складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та складання протоколу, тобто 22.02.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні данного правопрушення не визнав.Зазначив, що в його діях відсутній склад данного правопорушення.Він не писав заяву на звільнення з посади. Ним оскаржувалося його звільнення з посади в Кіровоградський окружний суд відразу після отримання наказу про звільнення , а саме 19.12.2019 року. Суд 1 інстанції відмовив в задоволенні його позову, але Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 15.03.2021 року скасував рішення 1 інстанції та задовольнив його позовні вимоги( копію постанови додав до матеріалів справи). Крім того, зазначив, що на момент його звільнення з посади існував інший порядок подання декларації перед звільненням , а саме в день звільнення, а якщо звільнення відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке звільнення. При його затриманні у нього були вилучені документи та картки.Після скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою він знаходився на стаціонарному лікуванні.Зазначив, що при його затриманні за підозрою у вчиненні злочину , в поліцію приїжджав заступник його начальника і він підписав якість папери, не виключає що серед них була і написана від його імені заява про звільнення.

Прокурор вважає, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КпАП України.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , заслухавши думку прокурора, та дослідивши матеріали справи прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючисьзаконом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому діяння, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається .

Відповідно до підпункту «з`пункту 1, частини першої статті 3 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1,підпунктах "а"і"в"пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»,особи, зазначені у пункті 1,підпунктах "а"і"в"пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а"і"в"пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Установлено, що ОСОБА_1 являється суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у відповідностідо пп.зп.1ч.1ст.3Закону України«Про запобігання корупції» №1700-VІІ від 14.10.2014 року, оскільки останній в період з 20.02.2017 по 03.10.2019 року перебував на посаді оперуповноваженого міжрайонного відділу №2( м.Олександрія) управління захисту економіки в Кіровоградській області.

Відповідно до наказу № 309 о/с від 03.10.2019 року ОСОБА_1 з 03.10.2019 року звільнено за власним бажанням з посади оперуповноваженого міжрайонного відділу №2( м.Олександрія) управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ( а.с. 26)

03.10.2019 року ОСОБА_1 ознайомився з пам`яткою про ознайомлення зі ст. 45 Закону України « Про запобігання корупції», про що свідчить його підпис( а.с. 30)

03.10.2019 року ОСОБА_1 ознайомився з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції , які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України « Про запобігання корупції» при звільненні зі служби ( роботи), про що свідчить його підпис. ( а.с. 31)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно його підпис стоїть на даних документах.

Відповідно до даних послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб,уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» , які вчиняв ОСОБА_1 останній подав декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік 10.01.2020 року(а.с.20-21)

Згідно інформації ТУ ДБР у м.Миколаєві за № 05/05.12/24953 від 27.11.2020 року зазначено, що слідчими ТУ ДБР у м.Миколаєві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002295 від 02.10.2019 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.Слідчим у порядку ст. 208 КПК України 03.10.2019 року о 07 год. 35 хв. у приміщенні Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ОСОБА_1 .Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.10.2019 року ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31.10.2019 року дана ухвала була скасована і відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 . Того ж дня ОСОБА_1 випущено з-під варти в залі суду Миколаївського апеляційноо суду та до місць позбавлення волі він не поміщався. ( а.с. 38)

Таким чином, з 04.10.2019 року по 31.10.2019 року ОСОБА_1 перебував під вартою, а тому відлік строку подачі декларації типу « перед звільненням» починається з 00 год. 00 хв. 01.11.2019 року і до 29.11.2019 року , як зазначено в протоколі.Декларація була подана ОСОБА_1 10.01.2020 року.

ОСОБА_1 була надана копія виписки -епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 10583 про перебування на стаціонарному лікуванні в терепевтичному відділенні КП « Олександрійська міська лікарня» з 05.11.2019 року до 15.11.2019 року .

Згідно листа НАЗК від 28.04.2020 № 71-03/15311/20 у зв`язку з апаратним збоєм та проведенням ремонтно-відновлювальних робіт доступ до ІТС Реєстру було обмежено з 00:32 по 10:00 15.11.2019 року .

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15.06.2019 року за № 959/29089( в редакції на час звільнення ОСОБА_1 ) декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

З 01.01.2020 року набрала чинності нова редакція Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженої наказом Національного агентства від 12 грудня 2019 року № 168/19.

З редакції Порядку вилучено норму, яка зобов`язувала суб`єкта декларування при звільненні за власною ініціативою подавати декларацію у день фактичного звільнення.В новій редакції зазначено:

декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Тобто на момент звільнення ОСОБА_1 з посади діяла норма Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15.06.2019 року за № 959/29089 згідно якого декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. А на момент складання даного протоколу, який є предметом розгляду, дана норма була скасована. В протоколі зазначений період подання декларації вже в новій редакції, який почав діяти лише з 01.01.2020 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін протиРосії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Крім того, суду надані докази , що наказ про звільнення ОСОБА_1 отримав 21.12.2019 року( а.с. 35).Інформації про отримання трудової книжки ОСОБА_1 суду не було надано.

Відповідно до пункту 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого рішенням Національного агентства від 06.09.2016 року № 19, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.11.2016 року за № 1479/29609, припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Встановлено, що ОСОБА_1 було подано декларацію перед звільненням 10.01.2020 року , тобто протягом 20 робочих днів з моменту отримання наказу про його звільнення ( 21.12.2019 року ).

Крім того під час розгляду даного протоколу ОСОБА_1 було надано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року по адміністративній справі № 340/3384/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. Згідно даної постанови визнано протиправним та скасовано наказ від 03.10.2019 року № 309/ос Департаменту захисту економіки Національної поліції України в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби поліції за пунктом 7 ( за власним бажанням) ч.1 ст. 77 Закону України « Про Національну поліцію України « , з 03.10.2019 року.

Крім того , ще 08.10.2019 року за № 11684/39/03-2019 року голова ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України О.Лапко повідомив НАЗК про факт неподання декларації перед звільненням за 2019 рік ОСОБА_1 ( а.с. 19), тобто даний факт був виявлений вже 08.10.2019 року, а в протоколі зазначена дата виявлення правопорушення 22.02.2021 року.

Дослідивши докази , долучені до протоколу та надані ОСОБА_1 , вважаю що в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, а тому вважаю за необхідне закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення

Керуючись ч.1ст.172-6, 247 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На постанову суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд з дня винесення постанови.

Суддя: