Єд. унік. № 243/965/21
Провадження № 3/243/565/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2021 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянки України, фізична особа підприємець, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 443 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в Донецькій області надійшов адміністративний протокол серія ВАБ № 127304 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 443 КУпАП, відповідно до якого 02 січня 2021 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснював приймання відвідувачів в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , чим порушив п.12 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р., за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.443 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Постанови судді від 15.02.2021, 24.02.2021, 03.03.2021, 17.03.2021 про привід особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не були виконані, ОСОБА_1 до суду не доставлено, зі змісту рапортів вбачається, що останній відсутній за місцем мешкання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч.1 ст.443 КУпАП (станом на 02.01.2021) визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Згідно п. п. 12 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється робота після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 р. до 7-ї години 1 січня 2021 р.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він є приватним підприємцем з 2018 року. З 2019 року він орендує торгову площу за адресою: АДРЕСА_2 , а саме кафе «Lounge time», графік роботи цього кафе з 14-00 до 23-00. 02.01.2021 близько 21-00 год. він разом зі своїми родичами зібралися в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де планували святкувати день народження куми. В приміщенні кафе сторонніх осіб не було, вхідні двері були зачинені, крім того був опущений при вході захисний ролі, що можна побачити з відео спостереження в кафе, через пожежний вхід на літній майданчик, який також був зачинений, зайшли два чоловіки у формі в зачинене кафе, після чого дістали телефони та почали знімати його родичів які сиділи за столом, після чого він підійшов до цих чоловіків які пред`явили службове посвідчення та представились представниками поліції. Працівникам поліції він повідомив, що обізнаний про карантинні обмеження, та пояснив, що в кафе зібрались тільки родичі для того щоб відсвяткувати день народження та те що кафе не працює.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Положенням ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 127304 від 06.01.2021 року обставини правопорушення не підтверджуються доказами, зокрема, відсутні будь-які підтвердження, що ОСОБА_1 здійснював приймання відвідувачів в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , а саме, відсутні пояснення свідків та дані фото - відеофіксації правопорушення.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З урахуванням наведеного, з наданих суду доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити, що ОСОБА_1 порушив п.12 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, а саме здійснював приймання відвідувачів в кафе «Lounge time», пояснення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовуються.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 443, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя

Слов`янськогоміськрайонного суду І.М. Мінаєв