Дата документу Справа № 937/7968/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/27/21 Головуючий в 1-й інстанції Ковальова Ю.В.
Єдиний унікальний № 937/7968/20 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бондаря П.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бондаря П.Ю. на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Згідно з постановою суду, 23.10.2020 приблизно о 23 годині 05 хвилин, громадянин ОСОБА_1 знаходячись по вул. І. Алексєєва в м. Мелітополі Запорізької області, керував транспортним засобом Opel Vectra д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Згідно медичного висновку № 1072 водій керував в стані алкогольного, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Бондарь П.Ю. вважає постанову суду першої інстанції від 23.11.2020 незаконною, та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скарги тим, що уповноважена особа при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, проведенні огляну на стан сп`яніння допустила численні процесуальні порушення. Апелянт наголошує, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Просить апеляційний суд визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а справу закрити на підставі відсутності події адміністративного правопорушення.

Окрім того, просить викликати в судове засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , працівника поліції Юрченко В.В., працівника поліції Петренка О.А., лікаря-нарколога ОСОБА_5 .

Заслухавши в судовому засіданні особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 102040 від 23.10.2020, 23.10.2020 приблизно о 23 годині 05 хвилин, громадянин ОСОБА_1 знаходячись по вул. І. Алексєєва в м. Мелітополі Запорізької області, керував транспортним засобом Opel Vectra д/н НОМЕР_1 в сані алкогольного сп`яніння. Згідно медичного висновку № 1072 водій керував в стані алкогольного, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В постанові судді місцевого суду зазначено, що факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 102040 від 23.10.2020; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1072 від 23.10.2020.

Разом з тим, вказані докази ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та під час апеляційного розглядузаперечував факт керування автомобілем.

Перевірити його пояснення не має можливості через відсутність відеозапису події. Інші перелічені в постанові докази на факт керування ОСОБА_1 автомобілем взагалі не вказували.

Перелічені обставини в сукупності з тим, що ОСОБА_1 не визнає факт керування автомобілем, вказують на наявність сумнівів щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

До матеріалів справи, які надійшли до суду першої інстанції, долучено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного працівниками поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак в протоколі зазначено, що огляд на стан сп`яніння був проведений.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, містить недоліки, оскільки не вказано всі виявлені ознаки сп`яніння, не вказано за допомогою чого проводився огляд, та результати огляду, а також дані протоколу, до якого відноситься це направлення.

Таким чином, складені матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені з порушенням вимог Інструкції №1452/735 «Проведення огляду на стан сп`яніння поліцейськими і оформлення його результатів».

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння встановлено згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.10.2020.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, які перелічені в п.4 розділу І вказаної Інструкції.

Разом з тим, в протоколі не зазначено, які саме ознаки виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 23.10.2020, та які були підставою для направлення особи на проведення медичного огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, у зв`язку з недоліками Направлення та не зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені у ОСОБА_1 ,складені матеріали викликають обґрунтовані сумніви.

Крім того, відмітка у протоколі, що ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений, матеріалами справи не підтверджується, оскільки відсутня розписка про отримання права керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій працівників поліції вимогам ст.266 КУпАП.

Перевірити та спростувати твердження апелянта, суд апеляційної інстанції не має можливості, оскільки відсутній повний відеозапис події, а тому встановити дійсні обставини події неможливо, так само, як і спростувати доводи апелянта, оскільки ставиться під сумнів належне виконання працівниками поліції вимог, передбачених ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Отже, матеріали справи містять недоліки, які судом першої інстанції залишені поза увагою.

Враховуючи викладене, існують суперечності щодо істотних обставин справи, які мають бути трактовані на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя місцевого суду не звернув уваги на вказані порушення, не вжив заходів для з`ясування причин не явки особи в судове засідання, формально та упереджено розглянув справу, не дав відповідної оцінки матеріалам справи та прийшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що суддею не дотримані вимоги ст.ст.251, 252 КУпАП про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин справи, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженої постанови у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника адвоката Бондаря П.Ю. задовольнити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас