Справа № 758/1261/21
3/758/2263/21 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Подільського УП ГУ НП України в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 371248, ОСОБА_1 13 січня 2021 року о 09 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 допустила роботу магазину, чим порушила вимоги п. 11 Постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не визнала та пояснила, що вона як суб`єкт господарювання здійснює свою діяльність в якості продуктового магазину, всі необхідні документи наявні в кутку споживача, про що було повідомлено співробітників поліції, проте даний факт при складенні протоколу не було враховано. Конструкція, в якій ОСОБА_1 здійснювала роботу продуктового магазину з продажу хлібобулочних виробів, не передбачає приймання відвідувачів, вся продукція відпускалася на виніс у пакетах та закритих ємностях, без споживання на місці.

ОСОБА_1 просила додати до матеріалів справи письмові пояснення, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фото магазину, копію фіскального чеку, копію постанови Дарницького районного суду м. Києва, копію постанови Оболонського районного суду м. Києва, копію постанови Шевченківського районного суду м. Києва, копію постанови Святошинського районного суду м. Києва.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, додані ОСОБА_1 матеріали, суд прийшов до висновку, що, відповідно до ст.247 КУпАП, справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 11 Постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», забороняється проведення дискотек, робота розважальних закладів, діяльність закладів громадського харчування з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій. Відповідно до пп. 4 п. 3, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень.

Виходячи з наведеного, суб`єкт господарювання продуктовий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не проводить свою діяльність як перелічені заклади громадського харчування, оскільки є продуктовим магазином, про що свідчать зазначений у виписці з реєстру юридичних осіб відповідні КВЕДи; фото фіскального чеку, який зареєстровано у Державній податковій службі як продуктовий магазин; фото з фасадної сторони магазину, де вказано продуктовий магазин.

Отже, суб`єкт господарювання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не підпадає під заборону діяльності, передбаченого Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 як діяльність закладу громадського харчування.

Крім того, під час збирання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення не встановлено та не допитано жодного свідка, не долучено як додатки до протоколу підтверджуючих матеріалів вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події та складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.Г. Зубець