Справа № 216/665/21
Провадження № 3/216/509/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 березня 2021 року

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ДОП СДОП ВП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кривого Рогу, громадянку України, працює керівником товариства «Троянда», раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 1182898 від 09 січня 2021 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що 09 січня 2021 року, о 12 годині 50 хвилин в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, по вул. Петра Калнишевського буд. № 2, допустила функціонування та прийом відвідувачів в квітковому магазині «Квіти», чим порушила постанову КМУ № 641 від 22.07.2020 р., зі змінами № 1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 23.03.2021 року не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а судова повістка скерована на адресу вказану в протоколі про адміністративне правопорушення повернулась до суду за відсутністю адресата. З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та про те що справа буде розглядатися у Центрально-Міському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення), не вжила заходів для явки до суду, враховуючи стислі строки накладання адміністративного стягнення зазначені в ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за її відсутності. При цьому стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 44-3 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує й те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, в матеріалах справи відсутні об`єктивні, достатні допустимі докази на підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно гр. ОСОБА_1 , єдиним наявним в матеріалах справи доказом на підтвердження її вини, є фототаблиця, однак в такій фототаблиці відсутня дата, що не дає змогу встановити коли вона була зроблена.

Крім того, слід зазначити, що диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення не вказане посилання на конкретну норму закону, а саме на конкретний пункт постанови КМУ № 641 від 09.11.2020 року зі змінами № 1236 від 09.12.2020 р., що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі»

Суд, враховуючи вищевикладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та достовірних доказів, які беззаперечно підтверджували б її вину у вчинені інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, 286 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя В. В. Сидорак