Справа №949/417/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 , роз`яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №428409 від 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 21 грудня 2020 року близько 00 год. 15 хв. перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме умисні дії психологічного характеру, що виразились у висловлюванні в їх сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та підтвердив вказані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 21 грудня 2020 року біля 00 год. 15 хв. син ОСОБА_1 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та вчинив дебош. При цьому почав обзивати її та чоловіка нецензурними словами та погрожував фізичною розправою незважаючи на те, що в той день помер його дід, а її свекор. Тоді вона змушена була зателефонувати в поліцію.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд даної справи без його участі у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. На даний час претензій до сина ОСОБА_1 не має.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі і на батьків.

Отже, крім визнання вини, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №428409 від 22 грудня 2020 року та письмовими поясненнями потерпілих.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме: умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із нормою ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності до суду надійшли 06 квітня 2021 року, хоча з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що датою вчинення правопорушення, зазначено 21 грудня 2020 року.

Отже, на даний час, з дня, зазначеного датою вчинення правопорушення, минув тримісячний строк, в межах якого можливе накладення адміністративного стягнення.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Аналіз останньої норми закону дає підстави вважати, що у випадку закінчення строків на притягнення до адміністративної відповідальності, справа повинна бути закрита незалежно від того, чи встановлена провина особи у вчиненні адміністративного проступку чи ні.

Отже, враховуючи те, що на момент розгляду даної справи закінчився тримісячний строк на притягнення до адміністративної відповідальності, то вважаю необхідним справу провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 284, 287, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Голова Дубровицького

районного суду: Сидоренко З.С.