ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 Справа №607/918/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця громадянина України, уродженця Тернопільської області, тимчасово непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №112087 від 16 січня 2021 року, водій ОСОБА_1 22 грудня 2020 року о 22 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Руська, керував автомобілем Fiat Linea р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР №409, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що із складеним стосовно нього протоколом про адміністративне правопорушення категорично не згідний та просить суд закрити адміністративне провадження у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Янчишин Володимир Йосифович пояснив, що не згідний з протоколом складеним стосовно ОСОБА_1 , оскільки із матеріалів адміністративної справи не вбачається належних та достатніх доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які б вказували на наявність складу та події адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у діях ОСОБА_1 . Крім цього ОСОБА_2 надав письмові пояснення (8 аркушів із додатками), щодо вказаного протоколу про адміністративне правопорушення. Також просив залишити без розгляду подані ним клопотання про закриття провадження на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП та про закриття провадження та передачу матеріалів справи в порядку ст. 253 КупАП.

Спеціаліст ОСОБА_3 пояснила, що вона не проводить дослідження безпосередньо, його проводить лікар за аналізами сечі, на основі дослідження, нею складається висновок і заповнюється пункт щодо перебування в стані наркотичного сп`яніння. Висновок був сформованим 24.12.2021 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника, спеціаліста, приймаючи до уваги письмові пояснення, приходить до висновку, що аднімістративне провадження слід закрити у зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП виходячи із наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порядку ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до уставленої практики ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Щодо складеного протоколу серії ААБ №112087 від 16 січня 2021 року слід зазначити наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №112087 від 16.01.2021 року відсутні відомості про свідків, що свідчить про невідповідність Протоколу вимогам ст. 256 КУпАП. А саме залишено графи для заповнення інформації про свідків та потерпілих, пустими не зазначивши про наявність таких чи їх відсутність.

В свою чергу обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КупАП.

Відповідно до ст. 254. КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із Протоколу серії ААБ №112087 від 16.01.2021 вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення 22.12.2020 року об 22:30. Протокол складено 16.01.2021 року, тобто через 24 діби, ОСОБА_1 , проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння, 23.12.2020 р. об 00:40, після огляду, 23.12.2020 року, було оформлено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а Протокол складено через 24 доби, 16.01.2021 року, в супереч вимогам ст. 254 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), яка 09.11.2015 року затверджена Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок).

Згідно п. 10. Порядку, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відсутність відомостей про використання при лабораторних дослідженнях вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є грубим порушенням п. 9 Інструкції, що має наслідком недопустимість Висновку щодо результатів медичного огляду, оскільки він отриманий з порушенням встановленого порядку.

У матеріалах справи немає жодних доказів, з яких можна встановити відомості про використання при лабораторних дослідженнях вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, при проведенні лабораторних досліджень на визначення стану наркотичного сп`яніння, 23.12.2020 року, ОСОБА_1 , КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР.

Також матеріалах справи немає акту медичного огляду особи №409 від 23.12.2020 року, щодо ОСОБА_1 , на підставі якого складено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, від 23.12.2020 року. Що не дає суду можливості встановити чи перебував ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, також неможливо встановити концентрацію амфітаміну, не зазначено час його прийому особою.

Відсутність вказаних вихідних даних у результатах дослідження позбавляє їх достовірності та не є безперечним доказом перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, оскільки аналіз сечі є інформативним лише щодо факту вживання наркотичного засобу, утім з метою встановлення усіх необхідних даних, які підлягають доказування (час вживання, концентрація) необхідно було б провести лабораторні дослідження за допомогою вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які б давали можливість достовірно встановити наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння у певний час.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У п.9 Інструкції та п.7 Порядку, передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Із Протоколу про адміністративне правопорушення Із Протоколу серії ААБ №112087 від 16.01.2021, вбачається, що ОСОБА_1 керував ТЗ 22.12.2020 року, об 22 год. 30 хв., а огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в КНП ТОМЦСНЗ ТОР, 23.12.2020 року, об 00 год. 40 хв., що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, від 23.12.2020 року, тобто в порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме порушення ним вимог пункту 2.9 а ПДР, є недоведеним.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 23, 130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Янчишина Володимира Йосифовича про закриття провадження на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП та про закриття провадження та передачу матеріалів справи в порядку ст. 253 КупАП, - залишити без розгляду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій