Справа № 352/133/21
Провадження № 3/352/207/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гриньків Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500899 від 19.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 19.01.2021 в 10 год. 30 хв. по вул. І.Франка, м. Тисмениця керував автомобілем Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Дубіцька І.В. в судовому засідання просили закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. ОСОБА_1 стверджував, що він не керував транспортним засобом, даний факт також не можна встановити із відеозапису наданого працівниками поліції. Також, ними додано рапорт, який не можна вважати належним доказом, так як в ньому вказано, що повідомлення про те, що водій автомобіля Skoda Octavia керує транспортним засобом біля вул. І.Франка у стані алкогольного сп`яніння зареєстровано 19.01.2021 в 10 год. 32 хв. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення годиною складення протоколу вказано 11 год. 35 хв., а час керування 10 год. 30 хв, тобто час керування вказаний раніше, ніж поступив рапорт.

Допитаний судом в якості свідка поліцейський СРПП ОСОБА_2 надав суду показання, що 19.01.2021 в 19 год. 32 хв у Тисменицький ВП надійшло повідомлення про керування транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , водієм в стані алкогольного сп`яніння по вул. І.Франка в м. Тисмениця. Після чого ним було зупинено вищевказаний транспортний засіб по вул. К.Левицького, 76 м. Тисмениця. Водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився проходити огляд за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та у медичному закладі в присутності двох свідків. Додав до матеріалів справи рапорт.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_3 надав суду показання, що 19.01.2021 близько 9 год. він зустрівся із ОСОБА_1 . Вони випили каву, ОСОБА_1 також вживав слабоалкогольний напій. Після чого поїхали по інструменти, однак за кермом був він. В подальшому ключі від транспортного засобу були в нього, тому ОСОБА_1 автомобілем керувати не міг.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500899, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за порушення вказаної вимоги передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Також відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вбачається, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З переглянутих у судовому засіданні матеріалів відео фіксації з нагрудних камер працівників поліції, доданих до протоколу, встановлено, що в них зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проте не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом, із відео неможливо однозначно встановити, що останній при зупинці транспортного засобу вийшов із транспортного засобу, відсутній момент його зупинки та підстави такої зупинки.

Крім того, суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_3 , який засвідчив, що транспортним засобом керував він та ключі від автомобіля знаходились в нього, а відтак у його відсутності ОСОБА_1 керувати транспортним засобом не міг.

Суд не бере до уваги долучений поліцейським СРПП Василівим В.О. рапорт як доказ керування транспортним засобом ОСОБА_1 , так як в ньому часом повідомлення про подію вказано 10 год. 32 хв. 19.01.2021. Поліцейський в судовому засіданні надав пояснення, що він зупинив транспортний засіб ОСОБА_1 після вищевказаного повідомлення. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500899 від 19.01.2021 вказав час вчинення адміністративного правопорушення 10 год. 30 хв., тобто до отриманого Тисменицького ВП повідомлення. У зв`язку із даними розбіжностями в протоколі, рапорті та поясненнями працівника поліції, суд не може визнати надані органом поліції матеріали належними та допустимими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, в судовому засіданні під час розгляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не знайшов свого підтвердження беззаперечний факт керування транспортним засобом останнім, а також відсутній доказ того, що автомобіль, біля якого знаходився ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції у встановленому порядку, у зв`язку з чим у працівників поліції не було підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім того суд враховує, що обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Таким чином, надані органом поліції матеріали суд визнає недостатніми для підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого правопорушення, а отже, керуючись фундаментальним принципом презумпції невинуватості та вимогами п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з причини відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП- закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В.Гриньків