Справа № 263/503/21
Провадження № 3/263/544/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2021 приблизно о 23-30 год. ОСОБА_1 знаходячись з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода) за адресою мешкання вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою, висловлювався у її бік нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю останньої. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 провину свою визнав. Зазначив, що з ОСОБА_2 вже помирився, конфлікт вичерпаний.

ОСОБА_2 надала суду заяву в якій зазначила, що примирилася з ОСОБА_1 та претензій до нього не має.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 129548 від 07.01.2021 року, заявою та поясненнями ОСОБА_2 , протоколом затримання, відеозаписом, рапортом поліцейського.

Частиною 1 ст.173-2 КпАП України передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Абзацом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, представлені докази підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, у встановленому порядку такі не спростовані.

Разом з тим, при ухваленні рішення у справі суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначені ст. 34 КУпАП, до яких зокрема відноситься: щире розкаяння винного; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 беручи до уваги ступінь вини, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також той факт, що останній примирився з дружиною та остання до нього претензій не має, суд приходить до висновку про доцільність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити, звільнити останнього від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Т.І.Федоренко