Справа № 442/942/21
Провадження №3/442/463/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 березня 2021 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 за ч. 6 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

До Дрогобицького міськрайонного суду від Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки надійшов протокол про адміністративне правопорушення №0003294 складений 27 січня 2021 року старшим державним інспектором відділу державного контролю на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті Яциком Ярославом Петровичем відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останнім вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 164 КУпАП, а саме: порушення ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, порушення постанови КМУ №1001 від 02.12.2015 року п. 16, КУпАП ст. 164.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , займає посаду заступника генерального директора ПрАТ ТЕК Західукртранс.

ПрАТ ТЕК Західукртранс веде господарську діяльність з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

В судове засідання, ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи засобами рекомендованого поштового зв`язку, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з положеннями ст.ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомість.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 02 березня 2015 року № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі Закон № 222-VIII, у редакції, чинній на час розгляду даної справи) цей Закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

За визначенням, наведеним у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 222-VIII ліцензіат - суб`єкт господарювання, який має ліцензію.

Ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 222-VIII).

Ліцензійні умови - нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог до провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 222-VIII).

Орган ліцензування - державний орган, уповноважений законом або Кабінетом Міністрів України на здійснення ліцензування господарської діяльності (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 222-VIII).

Ліцензійна справа - єдиний набір документів в електронній формі на електронних носіях інформації (або в електронній формі на електронних носіях інформації та на паперових носіях у разі, якщо заявник подав заяву та документи на паперових носіях) стосовно відповідного здобувача ліцензії чи ліцензіата, які подані ним, що надходять до органу ліцензування від органів державної влади, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців або фізичних осіб чи прийняті органом ліцензування в результаті реалізації своїх повноважень відповідно до цього Закону (п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 222-VIII).

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 цього Закону такий вид господарської діяльності, як міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, підлягає ліцензуванню.

Частиною 1 статті 11 Закону № 222-VIII визначено, що здобувач ліцензії подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії за визначеною ліцензійними умовами формою.

До заяви про отримання ліцензії додаються документи відповідно до ліцензійних умов (п. 1 ч. 3 ст. 11 Закону № 222-VIII).

Вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом визначаються Ліцензійними умови провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1001 (далі Ліцензійні умови, в редакції, чинній на час розгляду даної справи).

Відповідно до п. 6. Ліцензійних умов здобувач ліцензії подає у спосіб, передбачений частиною першою статті 10 Закону Про ліцензування видів господарської діяльності, до органу ліцензування заяву на отримання ліцензії за формою згідно з додатком 1.

До заяви на отримання ліцензії, крім документів, передбачених статтею 11 Закону, додаються за підписом здобувача ліцензії або уповноваженої ним особи такі підтвердні документи:

1) відомості про наявність матеріально-технічної бази, яка забезпечує виконання технологічних операцій, або договорів із суб`єктами господарювання, що надають послуги з виконання таких операцій, за формою згідно з додатком 2 та завірені здобувачем ліцензії копії зазначених договорів;

2) відомості про власні, орендовані, надані ліцензіату в кредит або лізинг транспортні засоби за формою згідно з додатком 3 та завірені заявником копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та тимчасових реєстраційних талонів, якщо передбачено їх оформлення;

3) відомості про спеціальне обладнання транспортних засобів, які використовуються для перевезень пасажирів на таксі, за формою згідно з додатком 4 (для внутрішніх та міжнародних перевезень пасажирів на таксі);

4) відомості про кваліфікацію персоналу автомобільного перевізника, визначеного пунктами 12-15 цих Ліцензійних умов, за формою згідно з додатком 5. (п. 7 Ліцензійних умов).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 222-VIII ліцензіат зобов`язаний повідомляти орган ліцензування про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, протягом строку, встановленого ліцензійними умовами. У разі відсутності ліцензійних умов ліцензіат зобов`язаний повідомляти орган ліцензування про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, протягом одного місяця з дня, наступного за днем їх настання.

Відповідно до пп. 2 п. 16 Ліцензійних умов ліцензіат зобов`язаний, зокрема, повідомляти у письмовій або електронній (із застосуванням цифрового підпису) формі органу ліцензування про всі зміни даних (у тому числі розширення, звуження), зазначених у документах, що додавалися до заяви на отримання ліцензії, протягом не пізніше ніж одного місяця з дня настання таких змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 222-VIII у разі порушення ліцензіатом строку повідомлення органу ліцензування про зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, ліцензіат також притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за порушення ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії передбачена частиною 6 статті 164 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, у якості доказів, що підтверджують наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП, тобто порушення ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, додано копії наказів №81 від 31 липня 2017 року, №23 від 01 квітня 2014 року, №13 від 01 лютого 2018 року, №6 від 01 лютого 2010 року.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП, про яке йде мова в протоколі про адміністративне правопорушення, запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку ліцензування господарської діяльності» від 02.10.2019 р. шляхом доповнення статтю 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення частинами шостою і сьомою .

Зазначена стаття вступила в дію 18.12.2019 року та передбачає відповідальність за порушення ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Оскільки, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП за неповідомлення орган ліцензування про прийняття на роботу персоналу, тобто за діяння, яке на час його вчинення не визнавалось законом як правопорушення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

З урахуванням тієї обставини, що додані до протоколу докази не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП, суд визначився про необхідність закриття провадження у даній справі з підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності у діях притягуваного складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 6 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

постановив:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова не оскаржується.

Суддя Нагірна О.Б.