Справа № 357/1653/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйон патрульної поліції у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23.01.2021 року о 00 годині 02 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе, 248, керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 23.01.2021 року він на автомобілі «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , віз дружину з подругами з корпоративну, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Працівники поліції його зупинили та повідомили, що підозрюють його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він зазначив, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запросили одних свідків, потім запросили інших свідків. Запідозривши зверхнє ставлення працівників поліції та не довіру їм він відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Не заперечував проти проходження огляду в медичному закладі. Зазначив, алокоголь не вживав, тому не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керуваненя транспортним засобом. З протоколу про адміністративне правопорушення, убачається, що в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згоден.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сова В.А. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначив, що поліцейським порушено встановлений КУпАП порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.» Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП «У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.»

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП «Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.»

Згідно пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 № 1452/735, - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ, - з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином після відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місця зупинки, поліцейський не забезпечив його доставку до закладу охорони здоров`я, а відразу склав протокол про адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 9 розділу ІІ Інструкції.

Також, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушено пункт 7 розділу ІІ Інструкції, яким передбачено, що «Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.» У протоколі серії ДПР18 №321371 містяться закреслення.

Зазначив, що відомості внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 321371 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно протоколу водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 00 годині 02 хвилин 23.01.2021 року, а згідно відеозаписів, долучених до протоколу, з 23 годині 30 хвилин 22.01.2021 автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 вже був зупинений працівниками поліції та не рухався.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак у направленні відсутній підпис ОСОБА_1 про його отримання. Вказане свідчить про те, що направлення було виписане після того як відносно ОСОБА_1 склали протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений т.в.о.заступника командира взводу № 1 роти 3 2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП сержантом поліції Задорожньою Катериною Володимирівною, також останньою відібрано письмові пояснення свідків, однак з переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не зафіксовано та невзагалі не вбачається працівника поліції жіночої статі, а саме ОСОБА_4 .

Переглянувши в судовому засіданні диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 23.01.2021 року, який долучений до матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що причиною зупинки ОСОБА_1 було перебування автомобіля останнього в орієнтуванні. також, з відеозапису вбачається, що працівники поліції в присутності свідків пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо останній відмовився.

Крім цього, з відеозапису не вбачається присутності т.в.о.заступника командира взводу № 1 роти 3 2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП сержантом поліції Задорожньою Катериною Володимирівною, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та відбирала пояснення у свідків. Більше того, на відеозаписі зафіксовано працівника поліції ОСОБА_5 , який спілкувався з ОСОБА_1 та свідками.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника - адвоката Сови В.А., дослідивши рапорт працівника поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.01.2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , розписку ОСОБА_6 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП т.в.о.заступника командира взводу № 1 роти 3 2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП сержантом поліції Задорожньою К.В.надано рапорт працівника поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.01.2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , розписку ОСОБА_6 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

З метою перевірки показань ОСОБА_1 суд викликав в судове засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та працівника поліції ОСОБА_4 . Проте на виклики до суду вказані свідки не з`явилися, а нормами КУпАП не передбачається примусовий привід свідків.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутній акт про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Певні сумніви викликають письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , в яких містяться виправлення дати коли його було запрошено бути свідком, а також дати підписання вказних пояснень, відібраних працівником поліції ОСОБА_4 , а саме зроблено виправлення з 24.01.2020 року на 23.01.2021 року.

Підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріали і твердження захисника Сови В.А. про те, що відомості внесені до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно протоколу водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 00 годині 02 хвилин 23.01.2021 року, а згідно відеозаписів, долучених до протоколу, з 23 годині 30 хвилин 22.01.2021 автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 вже був зупинений працівниками поліції та не рухався .

Знайшли своє підтвердження в судовому засідання і твердження захисника Сови В.А. про те, що поліцейський ОСОБА_4 , яка складала протокол про адиміністративне правопорушення та відбирала пояснення у свідків, була відсутні на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Інших належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду, - суду не надано.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяС. І. Дорошенко