Справа № 738/252/21
№ провадження 3/738/133/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Донець Г.В.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності Бредюка О.М.,

pозглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину,

за ч.1 ст. 130 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №471764 від 22 лютого 2021 року, складеним інспектором РПП ВП №1 Корюківского РВП ГУНП в Чернігівській області Ващенком В.П., ОСОБА_1 22 лютого 2021 року об 11 годині 20 хвилин по вулиці Центральна, 56 у селі Бірківка Менського району Чернігівської області керував автомобілем Шкода Октавія з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, обличчя), від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим поpушив п. 2.5 ПДР Укpаїни, за що пеpедбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 22 лютого 2021 року близько 11-00 години у селі Бірківка він керував автомобілем, їхав до батьків, був зупинений працівниками поліції, як пояснили останні у зв`язку з тим, що на автомобілі був європейський реєстраційний номер. Під час спілкування з працівниками поліції, один з них повідомив, що почув від нього запах алкоголю та запропонував продути йому прилад «Драгер», на що він відразу погодився, оскільки був впевнений в тому, що він тверезий, оскільки перед цим останній раз алкоголь вживав з п`ятниці на суботу, а цього дня був понеділок. Він продув прилад «Драгер», за показниками якого підтвердилось, що він був тверезий, але із незрозумілих йому причин, поліцейський сховав прилад в автомобіль та став наполягати на проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Коли продував прилад «Драгер», свідків не було. Не заперечує, що на таку пропозицію поліцейського він відмовився, оскільки не вбачав для цього підстав. Після його відмови, працівники поліції зупинили двох свідків та у їх присутності стали пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, повідомивши останнім завчасно про те, що він відмовляється від проходження такого огляду. Після чого склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, який він відмовився підписувати, оскільки вважав його незаконним. Трохи оговтавшись від того, що трапилось, за порадою друга, він поїхав у лікарню, де отримав висновок лікаря-нарколога про те, що він тверезий.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні просив провадження стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол стосовно його підзахисного був складений з порушенням порядку, передбаченого законодавством, дії працівників поліції не відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Захисник зазначив, що працівники поліції можуть проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки лише стосовно водіїв, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, проте вважає, що зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, почервоніння очей та обличчя відповідно до Інструкції № 1452/735 не є ознаками алкогольного сп`яніння. Крім того, вважає, що працівниками поліції було допущено порушення процедури та послідовності проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки, виходячи з наданих працівниками доказів, ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а відразу в лікарні. Проте, ОСОБА_1 стверджує, що він продував прилад «Драгер», показники якого спростували підозри працівників поліції про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, будь-яких доказів на спростування тверджень його підзахисного працівниками поліції не надано. Зазначив, що відповідно до пункту 5 розділу II та розділу III Інструкції із застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС 18 грудня 2018 року за №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки, що не було дотримано працівниками поліції. Також вважає, що у разі наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані були виконати вимоги частини 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та тимчасового затримання транспортного засобу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Так, в пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» (щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), яким в подальшому було закріплено діючі санкції, як один із аргументів посилення відповідальності було зазначено, що міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог правил дорожнього руху є розроблення системи їх ефективного покарання та посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Також, слід звернути увагу на те, що розмір штрафу в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні, а проведений порівняльно-правовий аналіз із санкцією, яка передбачена за порушення правил дорожнього руху і міститься в Кримінальному кодексі України (частина перша статті 286) свідчить, що штраф за вказане адміністративне правопорушення перевищує розмір штрафу за кримінально каране діяння за національним законодавством України.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у особи настають виключно в разі дотримання порядку проведення такого огляду.

За частиною 1 статті 266 КУпАП підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у поліцейських, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Процедура та послідовність дій проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів визначені положеннями частини 2 статті 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (далі Порядок N 1103).

Відповідно до статті 266 КУпАП (у редакції чинній до 17.03.2021) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі вимоги щодо процедури та послідовності проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння кореспондуються з положеннями пунктів 6 та 7 розділу І та пункту 6 розділу ІІ згаданої вище Інструкції 1452/735, відповідно до яких огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, та пунктами 3 та 4 згаданого вище Порядку N 1103, відповідно до яких огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 2 розділу I Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно пунктом 3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно з пунктом 1 розділу II вказаної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, вбачається, що проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має передувати проведення такого огляду на місці.

Виключення становить огляд на стан сп`яніння учасників дорожньо-транспортної пригоди унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення якого (огляду) є обов`язковим у закладі охорони здоров`я незалежно від наявності ознак сп`яніння та проведення такого огляду на місці (пункт 8 розділу 1 Інструкції № 1452/735).

Огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодаством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами частинии 2 статті 266 КУпАП (у редакції чинній до 17.03.2021) мають відбуватися виключно у присутності свідків, недотримання чого в силу частини 5 статті 266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

Пунктом 9 розділу II вказаної Інструкції №1452/735 та пунктами 7, 8 згаданого Порядку N 1103 передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, і лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.10 Розділу ІІ вказаної Інструкції 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Отже, незалежно від встановлення чи спростування наявності стану сп`яніння, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначають в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, форма якого наведена в додатку 2 до Інструкції №1452/735.

Згідно з положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапис, а також іншими матеріалами справи. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення органом Національної поліції додано письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких у присутності останніх ОСОБА_1 відмовився продути прилад «Драгер», а також пройти медичне обстеження на стан сп`яніння у лікарні; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 лютого 2021 року та диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому містяться вибіркові відеофайли без дати та часу проведення відеозйомки.

Під час розгляду справи судом були допитані свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення яких додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що його разом із ОСОБА_4 працівники поліції запросили бути свідками того, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, у його присутності один із працівників поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікарні з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції проїхати в лікарню ОСОБА_1 відмовився, зазначаючи про те, що не вбачає для цього підстав, оскільки уже продув прилад «Драгер». У його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою будь-якого спеціального технічного засобу, в тому числі і приладу «Драгер», чи продував ОСОБА_5 прилад «Драгер» йому невідомо. Письмові пояснення підписував особисто, але не читав їх. Чи підписував протокол про адміністративне правопорушення не пам`ятає. Особисто він не бачив ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, вважає, що ОСОБА_1 був тверезий, чому працівники поліції пропонували йому проїхати в лікарню йому (свідку) невідомо. Також зазначив, що пояснення підписав не прочитавши їх, у його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

До матеріалів адміністративної справи додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 лютого 2021 року до Менської ЦРЛ, яке за своєю формою не відповідає тому, що наведене в додатку 1 до вказаної вище Інструкції №1452/735, зокрема у ньому відсутні відомості про виявлені поліцейським ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 ..

Під час розгляду справи з метою з`ясування причини зупинки та огляду на стан сп`яніння в якості свідка був допитаний поліцейський ОСОБА_6 , яким було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , та який пояснив, що він не пам`ятає причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього були виявлені, та чи пропонував він чи інший поліцейський, який перебував з ним у групі, ОСОБА_1 продувати прилад «Драгер», на його думку, він повинен був це зробити. Разом з тим, пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження ним огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і у лікарні. Що стосується відсутності безперервного відеозапису з моменту зупинки транспортного засобу і до складання протоколу про адміністративне правопорушення, то зазначив, що нагрудна камера була розряджена. Вважає, що він діяв відповідно до вимог Інструкції №1452/735.

Як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у присутності свідків відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не вбачає для цього підстав.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суду не надано доказів на спростування тверджень ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на місці зупинки пройшов такий огляд за допомогою приладу «Драгер», за показниками якого був тверезий, а тому не вбачав підстав для проведення огляду ще і у лікарні.

Водночас з тим, ОСОБА_1 надав суду виписку №141 із медичної карти амбулаторного хворого від 22 лютого 2021 року, згідно з якою лікарем наркологом йому встановлено діагноз: тверезий, зазначено, що показник на пристрої Алконт-1 00%.

Також суд вважає слушними зауваження захисника з приводу того що працівники поліції, вважаючи, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, не відсторонили останнього від керування транспортним засобом, оскільки у разі встановлення поліцейськими підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування, але у даному випадку цього не відбулося, у зв`язку з чим викликає сумнів сама підозра у сп`янінні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про те, що поліцейськими не було дотримано процедуру та послідовність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до статті 7 КУпАП, статті 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, кеpуючись ст. 7, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. В. Волошина