Провадження № 3/331/184/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., за участю адвоката Шостак А.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, яка має вищу освіту, працевлаштована на посаді адміністратора Кафе-бар «Далі», зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 01 січня 2021 року, о 23 годині 10 хвилин за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок № 92-А, адміністратор кафе «Далі», не припинив роботу закладу після 23-ї години, чим порушив вимоги п.п.12 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином.

Присутня в судовому засіданні адвокат Шостак А.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначено, що, по-перше, ОСОБА_1 не може бути суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки не є суб`єктом господарювання з надання послуг громадського харчування, оскільки остання є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 ; по-друге, під час перевірки працівниками поліції ОСОБА_1 , будучи адміністратором закладу, організовувала надання послуг громадського харчування ФОП ОСОБА_2 із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос; по-третє, на підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів протоколу не додано доказів, які б доводили обставини, вказані в протоколі, фото додане до матеріалів не містить будь-якої ідентифікації часу, прив`язки до відповідного закладу та, крім того, не відображає всебічно, повно та об`єктивно всіх обставин події.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 9, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність вини особи є обов`язковою умовою для її притягнення до адміністративної відповідальності, тобто обов`язковим чинником складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Зі змісту протоколу серії ВАБ № 27533 від 01.01.2021 року, ОСОБА_1 не припинила роботу закладу кафе після 23-ої години, чим порушила п.п. 12 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

Згідно п.п. 12 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється робота після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 р. до 1-ї години 1 січня 2021 р.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 027533 від 01.01.2021 року; рапорт старшого інспектора-чергового Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції О.Переяславця від 01.01.2021 року, рапорт ДОП СП Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції І.Іскендерова від 01.01.2021 року згідно якого в ході відпрацювання території Олександрівського району було виявлено розважальний заклад Кафе-бар «Далі» за адресою м.Запоріжжя, пр-кт. Соборний, буд. 92-А, який не припинив свою діяльність після 23-00 годин; копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 , від 01 січня 2021 року.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя доходить висновку, що надані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, докази не є беззаперечними, не спростовують версію сторони захисту, викладену в судовому засіданні, згідно якої ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, не доводять провину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, що ставиться у провину останній, оскільки на підтвердження роботи Кафе-бару «Далі» після 23-00 годин 01 січня 2021 року не надано жодних доказів, в тому числі щодо власника або володільця приміщення, типу господарської діяльності, яка здійснювалась за вказаною адресою. При цьому, відповідно, до протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками поліції не додано відомості, що підтверджують працевлаштування ОСОБА_1 на відповідній посаді у даному закладі. В той час, коли сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом по справі без наявності інших об`єктивних даних, зафіксованих належним чином. Також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчиненого правопорушення, а наявне в матеріалах справи фото не відображає всебічно, повно та об`єктивно всіх обставин інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суддя дійшла до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 44-3, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик