печерський районний суд міста києва
Справа № 757/894/21-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Овода Р.В., представника потерпілої Магомедової Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Печерського Управління поліції ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

- за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 140297, 29.11.2020 о 21 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не випускав з квартири, штовхав, висловлював погрози і образи стосовно дружини ОСОБА_2 , тобто умисно вчинив дії фізичного та психологічного характеру, чим завдав шкоду фізичному і психологічному здоров`ю потерпілої, тим самим вчинив насильство в сім`ї, відповідальність за що, передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник заперечили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Захисник просив відправити адміністративний матеріал до Печерського УП ГУНП у м. Києві для належного оформлення, оскільки у протоколі наявні виправлення.

Представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Магомедова Л.В. вважала, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Суддя, вивчивши докази по справі, приходить до наступних висновків.

Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівники поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення долучили: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №140297, згідно якого ОСОБА_1 заперечує свою винуватість; письмові пояснення дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в яких вона вказала, що її чоловік останнім часом, зокрема у вересні та жовтні 2020 року, влаштовує сварки, висловлюється нецензурною лайкою, які супроводжуються погрозами фізичної розправи; довідкою ДОП Печерського УП ГУ НП у м. Києві Малини А.Є. та рапортом оперативного чергового від 30.11.2020, відповідно до якого 29.11.2020 надійшло повідомлення про вчинення насильства у сім`ї, однак відмовилася написати заяву.

З заяви ОСОБА_2 неможливо встановити точну дату, час та місце вчинення правопорушення ОСОБА_1 , відтак суд вважає такий доказ неналежним та недопустимим.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Однак, будь-яких інших належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у сім`ї фізичного та психологічного характеру в матеріалах справи судом, не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, будь-які докази того, що викладена в протоколі про адміністративне правопорушення подія мала місце - відсутні. При цьому судом враховуються положення ст.62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи той факт, що до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу який би підтверджував, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності вчинила домашнє насильство в сім`ї фізичного та психологічного характеру, тому суддя вважає відсутнім в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, суд не вбачає підстав для повернення адміністративного матеріалу для належного оформлення, оскільки це не сприятиме виконанню завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 173-2, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько