Справа № 152/381/21
П О С Т А Н О В А
іменем України
08 квітня 2021 року м. Шаргород
Справа №152/381/21
Провадження №3/152/181/21
Суддя Шаргородського
районного суду
Вінницької області Славінська Н. Л.,
з участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою технічною освітою, ФОП (підприємницьку діяльність здійснює у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 ), не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.10.1999 року Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
- за ч. 1 ст.44-3 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КпАП України, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а саме: 21.02.2021 року о 20 годині 40 хвилин в с. Мурафа на вул. Жовтнева, 23, в магазині «Продукти», де вона здійснює підприємницьку діяльність, порушила обмежувальні протиепідемічні заходи, встановлені відповідно до Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами), зокрема, діяла як суб`єкт господарювання, який обслуговує відвідувачів, проте не нанесла у приміщенні магазину маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше 1,5 метра та обслуговувала покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту (респіраторів або захисних масок), що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, що заборонено вказаною Постановою КМУ.
Частиною 1 ст.276 КУпА встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено АДРЕСА_2 .
Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.
Село Мурафа тепер Жмеринського району Вінницької області входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
В суді ОСОБА_1 винуватою себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.02.2021 року, визнала та пояснила, що маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції у приміщенні магазину, де вона здійснює підприємницьку діяльність у АДРЕСА_2 , було нанесено раніше скетчем червоного кольору, але стерлося і коли вона мила підлогу у приміщенні, то стерла маркування до решти, щоб після висихання підлоги нанести повторно, але на момент перевірки поліцейськими 21.02.2021 року дотримання вимог законодавства щодо карантину людей, дійсно маркування було відсутнє. Також, того ж дня 21.02.2021 року приблизно о 20.40 годині вона дійсно обслужила двох покупців, які були без одягнутих засобів індивідуального захисту, і після цього у магазин відразу зайшли поліцейські, звернули увагу на вчинене нею порушення та почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 пояснила, що на даний час порушення, зазначені у протоколі, неї усунуті, маркування на підлогу нанесено, а покупців, які не одягають засоби індивідуального захисту вона не обслуговує.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення під час дії карантину; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності), спрямованих на порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами;суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу; суб`єктом правопорушення є будь-яка фізична особа, якій виповнилося 16 років та яка, зокрема, порушує правила щодо карантину людей.
Частина 1 ст.44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.
Так, ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Норма частини 1 статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, у зв`язку із чим серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.
Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Державне регулювання діяльності у сфері захисту населення від інфекційних хвороб здійснюється, в тому числі, Кабінетом Міністрів України.
Так, Кабінет Міністрів України у сфері захисту населення від інфекційних хвороб: розробляє і здійснює відповідні державні цільові програми; забезпечує фінансування та матеріально-технічне постачання закладів охорони здоров`я, органів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємств, установ та організацій, залучених до проведення заходів і робіт, пов`язаних з ліквідацією епідемій, координує проведення цих заходів і робіт; координує та спрямовує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади; укладає міжурядові договори; розробляє та затверджує перелік товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019); розробляє та затверджує перелік товарів, що мають істотну соціальну значущість; встановлює граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі товарами протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або товарами, що мають істотну соціальну значущість, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки; встановлює під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, заборону скуповування та перепродажу за цінами, що перевищують встановлені граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, та/або товарів, що мають істотну соціальну значущість; вирішує інші питання у межах повноважень, визначених законом (ст. 3 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб»).
Частиною 1 статті 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 вбачається, що остання обвинувачується в тому, що своїми діями порушила вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, яка діяла на час вчинення правопорушення), на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно (п.п.14 п.2 в редакції цієї Постанови на момент вчинення адміністративного правопорушення).
Також, крім признання ОСОБА_1 вини, винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №563171 від 21.02.2021 року (а.с.1); копією рапорту чергового ВП №2 від 21.02.2021 року, з якого вбачається, що надійшло повідомлення зі служби 102 від інспектора дозвільної системи РВП І. Балинського про те, що у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 в магазині не нанесено маркування для перебування у черзі (а.с.2); випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №670897 щодо ФОП ОСОБА_1 (а.с.8).
Таким чином, судом, встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.п.14 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами, в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), 21.02.2021 року о 20 годині 40 хвилин в с. Мурафа на вул. Жовтнева, 23, в магазині «Продукти», де вона здійснює підприємницьку діяльність, порушила правила щодо карантину людей, оскільки діяла, як суб`єкт господарювання, який обслуговує відвідувачів, проте не нанесла у приміщенні магазину маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 метра та обслуговувала покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, що закривають рот та ніс, у тому числі виготовлених самостійно, що заборонено вказаною Постановою КМУ.
Відтак, враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Таким чином, ОСОБА_2 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП і на неї слід накласти адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з огляду на те, що вона не є посадовою особою, а фізичною особою-підприємцем.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.44-3 КУпАП, ст.ст.283, 284, 294 КпАП України,
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: