Справа № 357/2011/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал з БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 524875 від 09 лютого 2021 року зазначено: «09 лютого 2021 року о 18 год. 30 хв. в м. Біла Церква перехрестя пр. Кн. Володимира та вул. Гризодубова ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, результат позитивний 0,30 проміле, порушивши вимоги п. 2.9 - а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 09 лютого 2021 року 18 год. 30 хв. в м. Біла Церква на перехресті пр. Кн. Володимира та вул. Гризодубова керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 , але з матеріалами вказаної адміністративної справи складеними працівниками БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області не згоден, за результатами чого вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а працівниками поліції при їх складанні було допущено ряд порушень вимог чинного законодавства, які полягають в наступному. 09 лютого 2021 року 18 год. 30 хв. в м. Біла Церква на перехресті пр. Кн. Володимира та вул. Гризодубова керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 повертався додому з роботи та був зупинений працівниками ВРПП Білоцерківського ВП, під час розмови з останніми, у зв`язку з тим, що у нього, з їх слів, виявлено запах алкоголю з порожнини рота працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Яким чином працівники поліції визначили запах з порожнини рота алкоголю, йому не зрозуміло, оскільки він не вживав алкоголю взагалі, про що повідомив працівникам поліції, але погодився пройти медичний огляд. Вони поїхали до лікаря-нарколога за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. В. Стуса 41, так як впевнений, що алкогольні напої не вживав. Але в лікарні не здавав аналізи, а до нього застосували спеціальний технічний засіб, який спеціальний засіб застосовувався при виявленні цієї ознаки йому не відомо, і у висновку зазначено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після чого працівники поліції склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте, з вказаними результатами (показниками пристрою) він не погодився та виявив бажання пройти повторний огляд на стан сп`яніння у іншому медичному закладі, просив працівників поліції, але вони категорично відмовили надати направлення на проходження медичного огляду в іншій лікарні. На прохання все зафіксувати на відеозапис працівниками поліції теж було відмовлено, свідків не було. Враховуючи викладене, просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, мотивуючи наступним.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом особою перебуваючи у стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах (див. також коментар до статті 129 КУАП, Інструкцію про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклали охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів). Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Всі склади правопорушень - формальні. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

За змістом п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення диск з нагрудної камери працівника поліції, який не відкривається для перегляду, враховуючи, що ОСОБА_1 нібито перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульного поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, тому не має можливості підтвердити або спростувати факт упередженості працівників поліції.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2016 року за № 672/5 протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а також може підписуватися свідками правопорушення у випадку їх наявності. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис. Особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, має право викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Відповідно до п. 22 вищезазначеної Інструкції 1452/7351452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складенні з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 для притягнення до відповідальності за ст. 130 КупАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

Будь-які інші докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суду не представлено, диск з нагрудної камери в матеріалах справи пошкоджений, що не дає можливості з`ясувати як проводився тест, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні свідки, які б могли ствердити, як проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 7, ч.1 ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 252, 254, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області І.Д. Дубановська