Справа № 357/1611/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

22.01.2021 о 12 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в Київській області, м. Біла Церква по вул. Шевченка, 158, керував транспортним засобом марки BMW 318, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога за адресою: Київська область, смт. Ставище, вул. Сергія Цимбала, 15/4, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що в стані наркотичного сп`яніння не перебував, працівники поліції безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Зазначив, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, а саме керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння за вказаних у протоколі обставинах, в матеріалах справи відсутні.

Пояснив, що після зупинки його автомобіля, без жодних підстав, працівники поліції попросили для огляду автомобіль та надати перевірку документів, повідомили, що ОСОБА_1 ніби перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати з ними до медичного закладу в Ставищанській ЦРЛ в смт. Ставище для медичного огляду, на що останній погодився. При цьому, працівники поліції йому не роз`яснювали права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП. Також пояснив, що у фабулі протоколу не зазначено, який саме водій керував транспортним засобом. Свідки на місці події були відсутні та не залучалися, у протоколі жодного свідка не зазначено, письмові пояснення від них не відбирались. Вважає, що медичний висновок здійснювався не на його результатах аналізах, а зразків біологічного середовища йому не пропонували здати.

Крім того, вважає, що відеозапис доданий до протоколу є неналежним та недопустим доказом, оскільки у ньому відсутнє зазначення службової особи поліції, яка розпочала та здійснювала запис: дати, часу, місця, ким (ПІБ службової особи), за допомогою якого технічного засобу здій¬снювався відеозапис, у зв`язку з чим (тобто виконанні яких конкретно дій), стосовно кого (тобто якої саме особи він здійснюється).

В зв`язку з викладеним просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, заслухавши в суді пояснення особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) (далі по тексту Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) (далі по тексту Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) (надалі по тексту Інструкція 2).

Так, згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 1 розділу 10 Інструкції 2).

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України доводиться матеріалами адміністративної справи, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119685 від 22.01.2021, який ОСОБА_1 засвідчив власним підписом, зауважень чи заперечень щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення у відповідній графі протоколу не висловлював; медичним висновком № 9 від 22.01.2021згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, який ОСОБА_1 засвідчив власним підписом, зауважень чи заперечень не висловлював; розпискою ОСОБА_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом; диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 22.01.2021.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відеозапис від 22.01.2021 ЮПР18 №119685, доданий до протоколу є неналежним та недопустим доказом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на них зафіксована подія, яка мали місце 22.01.2021 в період часу з 13:12.год по 13:16 год., та з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції зачитано протокол про адміністративне правопорушення, при цьому, на запитання поліцейського чи є в ОСОБА_1 зауваження чи заперечення до заначеного у протоколі, останній повідомив що немає та підписав його.

Крім того, суддя зазначає, що процедура проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в медичному закладі не передбачає присутності свідків.

Всі інші доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 мають суто формальний характер та спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, однак не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, за ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та тягне за собою накладення адміністративного стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119685 від 22.01.2021 та додані до нього матеріали, не містять відомостей про наявність або відсутність посвідчення водія у ОСОБА_1 . Довідка визначення повторності правопорушення ПДР від 22.01.2021, додана до протоколу про адміністративне правопорушення, належним чином не завірена та не може слугувати належним доказом притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом останнього року, інших доказів підтвердження як факту накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, так і факту відбуття ним стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суду не надано.

З огляду на зазначене, суддя вважає за необхідне перекваліфікувати адміністративний матеріал справи №357/1611/21, 3/357/1399/21 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі…

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяО. В. Ларіна