ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/12525/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 05.12.2020 о 19 год. 15 хв. в м. Черкаси, по вул. Канівська на перехресті з вул. Дахнівська Січ, керував автомобілем RENAULT VELSATIS, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно розглянуто справу за його відсутності, незважаючи на наявність клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушено права останнього. Вказує, що покази свідків не можна покласти в основу доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останні не допитані місцевим судом, вони є зацікавленими особами. Вважає, що покази свідка ОСОБА_2 є неправдивими, оскільки останній безпідставно його переслідував, та застосовував фізичну силу. Зазначає, що він не керував транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та його захисника Тептюка М.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204633 від 05.12.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 05.12.2020 о 19 год. 15 хв. в м. Черкаси, по вул. Канівська на перехресті з вул. Дахнівська Січ, керував автомобілем RENAULT VELSATIS, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких вони були свідками того, як ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , які він давав працівникам поліції, та вказував, що водій автомобіля RENAULT VELSATIS, д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, та ледь не вчинив ДТП, у зв`язку з чим він його наздогнав і зупинив. В ході спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та викликано патрульних, та до їх приїзду затримано водія, який поводив себе неадекватно (а.с. 3);

- даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в КНП «ЧОНД». Також ОСОБА_1 вказував, що керував транспортним засобом з с. Яснозір`я, та мав намір доїхати до місця свого проживання в с. Руська Поляна, однак був зупинений невідомим йому громадянином, який застосовував відносно нього фізичну силу. Крім того, ОСОБА_1 визнавав, що вживав алкогольні напої, неодноразово пропонував працівникам поліції грошові кошти, просив не складати відносно нього адміністративні матеріали, оскільки він займає керівну посаду, що може вплинути на його кар`єру.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Під час апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 пояснив, що дійсно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, так як працівники поліції упереджено до нього ставилися і перед приїздом поліцейських він вживав ліки барбовал.

Апелянт стверджує, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неможливо покласти в основу доведеності його вини, оскільки вони лише поставили свої підписи на заздалегідь підготовленому бланку, і власноручно нічого не писали. Однак вказані доводи є безпідставними, оскільки згідно даних відеозапису свідки були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та їх письмові покази відповідають обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення і відеозапису з місця події.

Також апелянт ставить під сумнів присутність вищевказаних свідків на місці події, однак дані доводи спростовуються матеріалами справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , протокол підписаний апелянтом без зауважень, і в матеріалах справи містяться їх письмові пояснення, та даними відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейських.

Апеляційним судом не встановлено жодних об`єктивних обставин, які б свідчили про відсутність свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а тому посилання апелянта на їх відсутність є необґрунтованими та нічим не підтверджені.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються показаннями свідка ОСОБА_2 , які узгоджуються з даними відеозапису, згідно якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, та пояснював, що він рухався з с. Яснозір`я в с. Руська Поляна. Також апелянт в своїй апеляційній скарзі вказував, що свідок ОСОБА_2 на автомобілі переслідував його автомобіль, затримував його, та застосовував больові прийоми.

Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є необґрунтованими.

Апеляційний суд перевіряє обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому його доводи про неправдивість показів свідка ОСОБА_2 , нанесення ним тілесних ушкоджень та інші обставини не є предметом розгляду в даному провадженні.

Вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки він безпосередньо приймав участь під час апеляційного розгляду справи разом з своїм захисником Тептюком М.П., апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка