Провадження №: 3/752/599/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 січня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Єсауленко М.В. розглянувши матеріали, які надійшли від управління поліції в Голосіївському районі ГУ Національної поліції в м. Києві, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 05.11.2020 близько 14 год. на шкільному подвір`ї школи № 186, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сеченова, 8, ображав нецензурними словами свою однокласницю - малолітню ОСОБА_3 , 2010 року народження, чим порушив її честь.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнала. Пояснила суду, що її син навчається у 5-Б класі школи № 186. Син відвідує школу, добре вчиться, для нього створені належні умови для проживання, навчання та виховання. Натомість деякі батьки учнів класу, у якому навчається її син цькують її та її дитину. Жодних дій по ухиленню від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина нею не вчинено.

Захисник ОСОБА_1 - Дяченко В.В. просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Пояснив суду, що ОСОБА_1 забезпечує необхідні умови життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина. Сам по собі факт перебування сина ОСОБА_2 на навчанні свідчить про належне виконання нею батьківських обов`язків.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 352710 від 10.11.2020 судом вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, що полягає тому, що вона ухиляється від виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , який 05.11.2020 о 14 год. на шкільному подвір`ї школи № 186 виражався нецензурними словами на адресу малолітньої ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає адміністративна відповідальність передбачена ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Кожний склад правопорушення обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність особи за вчинене нею діяння.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, тобто в умисному ухиленні від виконання батьківських обов`язків по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_2 .

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, може виражатися у формі умисного ухилення від виконання батьківських прав.

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Інтелектуальний момент прямого умислу полягає в усвідомленні особою суспільно небезпечного характеру свого діяння та в передбаченні його суспільно небезпечних наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а й певне розуміння його суспільної небезпеки. Здебільшого наявність усвідомлення винним суспільної небезпеки свого діяння є очевидною, про що свідчать фактичні обставини справи. Якщо особа не усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій чи бездіяльності, це може свідчити про її неосудність або про відсутність умислу при вчиненні злочину.

Передбачення - це розумове уявлення особи про результати своєї дії (бездіяльності). При вчиненні злочину винний усвідомлює зміст конкретних наслідків свого діяння, їх суспільно небезпечний характер (шкоду, яка буде заподіяна суб`єктам посягання), а також неминучість або можливість настання таких наслідків. Отже, передбаченням винного охоплюється в загальних рисах і причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Вольовий момент прямого умислу характеризується бажанням настання суспільно небезпечних наслідків. Під бажанням розуміють прагнення досягти конкретного результату, що передбачає свідому і цілеспрямовану діяльність особи. Бажання - це воля, спрямована на досягнення чітко визначеної мети.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП має бути встановлено і доведено, що мати, батько чи особа, яка їх замінює свідомо, навмисно ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини.

Між тим, жодних доказів того, що ОСОБА_1 свідомо, навмисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 .

Долучені до матеріалів справи пояснення інших батьків учнів, з якими навчається малолітній син ОСОБА_1 , свідчить лише про те, що малолітній ОСОБА_2 відвідує школу. Посилання батьків на те, що під час навчального процесу малолітній ОСОБА_2 кидається ганчірками в інших учнів і ображає їх є недоведеними, і не можуть бути покладеними у вину ОСОБА_1 , оскільки під час навчального процесу відповідальність за належну поведінку учнів покладена на педагогів, які такий навчальний процес забезпечують.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, в тому числі повноваженнями вносити уточнювати суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується певній особі, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.1 ст. 184, п.1 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.