ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/2775/20
Номер провадження : 33/819/92/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року місто Херсон

Суддя судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю захисника Остапенка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Остапенка А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.10.2020 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.10.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25.07.2020 року о 22.05 год., в м. м. Гола Пристань по вул. 200 років Голої Пристані, керував транспортним засобом "УАЗ-469", державний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалося: різким запахом алкоголю із ротової порожнини рота, млява мова, не стійка хода. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння аналізатором парів "Драгер" або проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Остапенко А.В., не погоджується із вказаним рішенням у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист, передбачені ст. 268 КУпАП. Стерджує, що в матеріалах справи, крім протоколу, відсутні будь які докази вини ОСОБА_1 . Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Просить скасувати постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.10.2020 року щодо ОСОБА_1 , провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки отримав постанову в січні 2021 року.

Заслухавши захисника Остапенка А.В., якийпідтримав свої апеляційні вимоги, та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, вважаю, що воно підлягає задоволенню у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП та доходжу висновку за можливе поновити захиснику Остапенку А.В. строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 469669 від 25.07.2020 року, згідно якого він 25.07.2020 року о 22.05 год., в м. м. Гола Пристань по вул. 200 років Голої Пристані, керував транспортним засобом "УАЗ-469", державний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалося: різким запахом алкоголю із ротової порожнини рота, млява мова, не стійка хода. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння аналізатором парів "Драгер" або проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 469669 від 25.07.2020 року, складений за порушення вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом, наданий працівниками поліції.

Докази наведені в апеляційній скарзі не спростовують та не знаходять свого відображення в матеріалах справи. Посилання на те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, суд сприймає критично, як спосіб уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки він відмовився від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стануалкогольного сп`яніння, його пояснення в протоколі не містять даних, що він не керував транспортним засобом і ця обставина не могла вплинути на відповідальність від відмови проходження медичного огляду. Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,підтвердили, що він відмовився проходити медичний огляд, а тому у судді апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим; У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції обґрунтовано оцінено встановлені фактичні обставини правопорушення, досліджено та перевірено докази, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.»; У справі "Ізмайлов проти Росії" п. 38 рішення від 16.10.2008 року, Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 469669 від 25.07.2020 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Остапенка А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.10.2020 року, щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Остапенка А.В. залишити без задоволення, а постанову судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.10.2020 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.В. Красновський