справа № 521/1093/21
провадження № 3/521/1953/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси

Михайлюк О.А., розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

встановив:

07.01.2021 року водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ТОЙОТА Carina E номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Комітетській 1 у місті Одесі, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В судове засідання, призначене на 08.02.2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання, призначене на 18.03.2021 року, ОСОБА_1 знову не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його захисник, ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його участю в іншій справі.

В дане судове засідання ОСОБА_1 також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його захисник, ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його хворобою.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 та його захисника є такими, що направлені на затягування розгляду справи та уникнення від покарання, тому дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням,

виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за

ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до роз`яснення Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, частиною третьою статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» передбачено, що комітети з питань, віднесених до предметів їх відання, мають право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Організація, повноваження та порядок діяльності комітетів Верховної Ради України визначаються Конституцією України, законами України «Про комітети Верховної Ради України», «Про статус народного депутата України», Регламентом Верховної Ради України, іншими законами України та постановами Верховної Ради України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» до завдань комітету віднесено здійснення за окремими напрямами законопроектної роботи, підготовки і попереднього розгляду питань, віднесених до повноважень Верховної Ради України, виконання контрольних функцій. Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Закон № 2617-VIII повинен був набрати чинності 1 січня 2020 року, а до цього часу Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону мав внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність до Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади у відповідність до Закону. Крім того, окремим пунктом Генеральній прокуратурі України, Верховному Суду, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань рекомендовано привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом. 8 листопада 2019 року Комітетом проведено слухання на тему: «Готовність до впровадження інституту кримінальних проступків в практичну 2 діяльність органів досудового розслідування з 1 січня 2020 року», на яких було зазначено, що практично всі органи кримінальної юстиції, у компетенцію яких згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством входить здійснення досудового розслідування щодо діянь, які належать до категорії кримінальних проступків, не готові до здійснення цієї діяльності. 3 грудня 2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом № 2617-VIII з 1 січня 2020 на 1 липня 2020 року. Під час прийняття Закону № 321-IX було визначено, що для уніфікації законодавства потрібно внести зміни до великого масиву законодавчих актів з метою узгодження термінології, запровадженої Законом № 2617-VIII, та термінології, яка застосовується в інших законодавчих актах. Для цього 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-IX). У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII». 1 липня 2020 року Закон № 2617-VIII набрав чинності, а Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України». Частина п`ята статті 94 Конституції України передбачає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Таким чином, частина п`ята статті 94 Основного Закону не допускає набрання законом чинності раніше дня його опублікування. Головною метою цієї конституційної норми, як зазначено в рішенні Конституційного Суду від 6 жовтня 2010 року № 21-рп/2010, є недопущення набрання законом чинності до моменту його офіційного оприлюднення, чим забезпечується реалізація конституційних положень, відповідно до яких закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення (стаття 58 Конституції України). З огляду на зазначене, враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Комітет вважає, що Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування. 3 Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом № 2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було змінено. Однак, Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

В судовому засіданні допитано мешканців будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її чоловіка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які підтвердили викладені в протоколі факти, також розповіли, що вони проживають в будинку АДРЕСА_2 , 07.01.2021 року близько 20 години були вдома, ОСОБА_4 побачив через вікно як на великій швидкості у двір в`їхав автомобіль ТОЙОТА Carina E номерний знак НОМЕР_1 , водій якого скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 - ХОНДА Civic номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_4 наголосив, що з місця водія автомобіля ТОЙОТА Carina E номерний знак НОМЕР_1 після зіткнення вийшов ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 розповіла, що після зіткнення вийшла до місця пригоди, ОСОБА_1 почав застосовувати відносно неї силу, поводив себе неадекватно, мав ознаки алкогольного сп`яніння, погрожував їй в присутності співробітників поліції та сусідів. Водії решти транспортних засобів, які стояли у дворі, були вимушені відігнати свої автомобілі.

На підтвердження агресивної поведінки ОСОБА_1 громадянка ОСОБА_3 надала копії акту судово-медичного обстеження №40, заяви в поліцію та пояснення.

Також в судому засіданні допитано мешканця будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який підтвердив факт скоєння ДТП

ОСОБА_1 , стверджував, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно, погрожував громадянці ОСОБА_3 , її чоловіку та іншим особам.

Встановлено, що окрім матеріалів за ст.130 КУпАП, співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 також складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Обставини правопорушення й вина порушника підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КУпАП України, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом доданим до матеріалів справи.

Таким чином, суддя доходить висновку, що в діях особи яка притягається до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1

ст. 130 КпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП України, в редакції, що діяла на момент складення протоколу, вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 401 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 38, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.Михайлюк