29.01.2021 Єдиний унікальний номер 205/407/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого «Ремонт Взуття», який мешкає у АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 113280 від 10.01.2021 року, ОСОБА_1 , 10.01.2021 о 11.40 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. Кам`янська, 26, не припинив свою діяльність, чим порушив вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 44-3 КУпАП відповідальність за частиною першою цієї норми закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з даних, що містяться у матеріалах адміністративної справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не припинив роботу майстерні по ремонту взуття у заборонений для здійснення господарської діяльності період, чим порушив вимоги підпункту 4 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2».

За змістом підпункту 4 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» додатково, до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї Постанови, у період з 00 год. 00 хв. 08 січня 2021 року до 00 год. 00 хв. 25 січня 2021 року на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Однак, матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не містять будь-яких доказів, котрі б відповідали критеріям належності й допустимості, з приводу порушення ним правил щодо карантину людей у спосіб прийому відвідувачів у заборонений час. Так, єдиним доказом, окрім складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 113280 від 10.01.2021 року є рапорт ДОП Новокодацького ВП, котрий долучений до цього протоколу, будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність відвідувачів майстерні ремонту взуття в матеріалах справи відсутні.

Більше того, у матеріалах справи відсутні навіть докази того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, й, відповідно, здійснює господарську діяльність у сфері побутового обслуговування, котра у період з 00 год. 00 хв. 08 січня 2021 року до 00 год. 00 хв. 25 січня 2021 року на території України була забороненою.

Проаналізувавши, та оцінивши долучені до матеріалів адміністративної справи докази, суд вважає їх непереконливими та такими, що не підтверджують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки сам лише рапорт, як доказ винуватості не може бути прийнятий до уваги, та за відсутності пояснень свідків або інших осіб, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 вимог постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, не є достатнім доказом факту вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 44-3, 247, 277, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус