Справа № 931/1023/20 Провадження № 33/802/178/21 Головуючий у 1 інстанції: Масляна С. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 18 січня 2021 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Згідно з рішенням суду, ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 20 жовтня 2020 року о 22 год. 45 хв. на автодорозі N-22 керував автомобілем, марки MERCEDES-BENZ-SPRINTER 308 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду першої інстанції. Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, оскільки не був присутній при розгляді справи у суді першої інстанції та належним чином не повідомлявся про судовий розгляд. Копію постанови від 18.01.2021 отримав лише 26.01.2021, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин, просить його поновити, а постанову судді - скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

До апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 подав клопотання про передачу його на поруки трудового колективу сільськогосподарського приватного підприємства «Ромашка».

Перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подану апеляцію у повному обсязі, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення суду поновленню не підлягає з таких підстав.

Матеріалами справи стверджується, що постанова судді Локачинського районного суду Волинської області винесена 18 січня 2021 року (а.с.15-17).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, в судове засідання 28.12.2020 ОСОБА_1 не з`явився, суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з перебуванням в службовому відрядженні та наданням йому часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Судом розгляд справи було відкладено на 16:00 11.01.2021.

11.01.2021 ОСОБА_1 не з`явився, судова повістка надсилалася йому у встановленому порядку, в зв`язку з відсутністю на момент розгляду справи даних про повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 12:30 18.01.2021.

Про вказане судове засідання ОСОБА_1 було повідомлено телефонограмою о 16:30 11.01.2021 (а.с.9).

18.01.2021 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подав. ОСОБА_1 не був присутній під час судового розгляду (а.с.15).

Апелянт зазначає, що повний текст постанови був отриманий ним лише 26.01.2021.

Згідно з вимогами ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто строк на апеляційне оскарження постанови починається з моменту її винесення, а не з моменту отримання копії постанови.

На запит Волинського апеляційного суду про належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо розгляду справи 18 січня 2021 року, Локачинський районний суд Волинської області у листі від 11.02.2021 № 03-10/4/2021 надіслав витяг із журналу реєстрації телефонограм, факсограм (№ 03-40/20, 03-37/21), відповідно до № 4 якого, 11.01.2021 ОСОБА_1 повідомлявся за номером мобільного телефону

НОМЕР_2 у справі № 931/1023/20, провадження № 3/931/5/21.

Це підтверджується і наявною у матеріалах справи телефонограмою, згідно з якою ОСОБА_1 прийняв повідомлення у телефонному режимі о 16 год. 30 хв. 11 січня 2021 року щодо розгляду справи о 12 год. 30 хв. 18 січня 2021 року (а.с.9).

Отже, наведеними документами, зокрема телефонограмою і журналом реєстрації телефонограм, повністю спростовуються твердження ОСОБА_1 про те, що він не повідомлявся про розгляд справи 18.01.2021.

Таким чином, із вказаних документів убачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про розгляд справи місцевим судом.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив і заяв про відкладення судового засідання не подавав.

Як вбачається із поданої апеляційної скарги, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала її 01.02.2021, що стверджується штампом, наявним на апеляційній скарзі. Тим самим, на думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пропущений строк апеляційного оскарження, який закінчився 28.01.2021.

Отже, посилання апелянта на те, що строк апеляційного оскарження для нього розпочався з дати отримання копії судового рішення, а саме: 26.01.2021, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вони повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП.

Жодних поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді з 18.01.2021 до 28.01.2021 в апеляційній скарзі не наведено, як і не наведено у суді апеляційної інстанції.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного та тих обставин, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 із пропуском, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП строку на апеляційне оскарження постанови, поважні причини для поновлення якого відсутні, у поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Локачинського районного суду Волинської області від 18 січня 2021 року щодо нього.

Повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов