Справа № 755/2361/21
Провадження №: 3/755/1919/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

03 січня 2021 року о 03 год 00 хв ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «BMW 520I», н/ НОМЕР_1 по вул. Березняківська, 11 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, проте її інтереси представляла адвокат Левченко Л.О., яка зазначила, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керувала.02 січня 2021 року о 17 год 40 хв ОСОБА_1 припаркувала автомобіль на стоянці, при цьому була тверезою та пішла додому. Через конфлікт у сім`ї вона купила шампанське та вирішила посидіти у автомобілі та заспокоїтись, а тому 03 січня 2021 року о 01 год 46 хв повернулась на стоянку, слухала у автомобілі музику та вживала шампанське. При цьому, через конфлікт з охоронцем, останній наговорив на неї, що вона керувала у стані алкогольного сп`яніння. Адвокат Левченко Л.О. також просила долучити відеозаписи із камери відеоспостереження, яка охоплює зображення входу у стоянку «Ветеран» по вул. Березняківська, 11 у м. Києві, де видно, що автомобіль ОСОБА_1 02 січня 2021 року о 17 год 40 хв заїхав на автостоянку та з неї не виїжджав. З цих підстав адвокат Левченко Л.О. просила закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 03 січня 2021 року серії ДПР18 № 047138, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 правил дорожнього руху України, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 січня 2021 року, поясненнями свідків від 03 січня 2021 року, рапортом УПП у м. Києві від 03 січня 2021 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному серії НК № 792232 від 03 січня 2021 року, відеозаписами з нагрудних камерпрацівників поліції №АА00976, АА00993, записаними на DVD диск.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «O'Halloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як роз`яснено в абз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення рапорту працівника УПП у м. Києві вбачається, що під час патрулювання Дніпровського району отримано виклик про порушення правил безпеки дорожнього руху України за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 11. Прибувши за вказаною адресою, чоловік, який представився охоронцем гаражного кооперативу, повідомив працівникам патрульної поліції, що автомобіль марки «BMW 520I», н/ НОМЕР_1 , який в той час знаходився на території кооперативу та за кермом якого сиділа ОСОБА_1 , час від часу здійснював рух по території гаражного кооперативу. При цьому водій знаходилась у нетверезому стані. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest»або у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я, через що ОСОБА_1 почала всіляко затягувати час та ухилятися від огляду.

Вказані обставини підтверджуються і відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що при приїзді поліції автомобіль марки «BMW 520I», н/ НОМЕР_1 не був припаркований, а стояв посеред проїжджої частини на території гаражного кооперативу з увімкненою аварійною світловою сигналізацією. При цьому ОСОБА_1 сиділа за кермом вказаного автомобіля, тримала в руці пусту пляшку з-під шампанського, ще одна пуста пляшка лежала під сусіднім пасажирським сидінням.

Що стосується долученого адвокатом Левченко Л.О. відеозапису із камери відеоспостереження, яка охоплює зображення входу у стоянку «Ветеран» по вул. Березняківська, 11 у м. Києвіз 17 год 40 хв 02 січня по 04 год 53 хв 03 січня 2021 року, то зважаючи на те, що тривалість відео становить всього 6 хв 35 ста складається з нарізків, суддя не в змозі надати йому правову оцінку з точки зору підтвердження невинуватості ОСОБА_1 . Зокрема, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повернулась на стоянку о 01 год 46 хв 03 січня 2021 року, а на наступному кадрі зафіксовано приїзд поліції о 02 год 58 хв, тобто що відбувалось протягом 1 год 12 хв невідомо.

Зважаючи на вище викладене, суддя критично ставиться до тверджень адвоката Левченко Л.О. про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки жодних фактичних даних по обґрунтуванню зазначених нею обставин судді не було надано.

Жодних інших даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судді не надано.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушницею штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко