ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 33/807/229/21 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року, в якій останній також порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ПП «Антрацит» на посаді менеджеру з продажу, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень у дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Як зазначено в постанові, з наданих суду матеріалів вбачається, що 03.12.2020 о 15-23 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Запоріжжі у Вознесенівському районі, на перехресті вул. Перемоги та вул. С. Тюленіна, перед поворотом ліворуч на пр. Металургів, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем HOWO д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих не має. Чим порушив п. 10.4 ПДР України.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду прийнята 04.02.2021 без його участі та на поштову адресу відправлено 17.02.2021, отримано ним 22.02.2021.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням приписів чинного законодавства, зокрема норм КУпАП щодо права особи на захист. Вважає, що при розгляді матеріалу суд не врахував фактичних обставин по справі.

Апелянт в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи та постановленні рішення 04.02.2021, копію постанови отримав 22.02.2021, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження і тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційних скарг по суті.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 360133 від 03.12.2020; схему місця ДТП від 03.12.2020; письмові пояснення; фото таблицю; архів правопорушень.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Відповідно до п.10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст.124 КУпАП.

Не дивлячись на повне невизнання ОСОБА_1 своєї провини за ст.124 КУпАП, вона підтверджується належними доказами наявними в матеріалах справи, а саме: відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360133 від 03.12.2020, з якого вбачається, що 03.12.2020 о 15-23 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Запоріжжі у Вознесенівському районі, на перехресті вул. Перемоги та вул. С. Тюленіна, перед поворотом ліворуч на пр. Металургів, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем HOWO д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих не має. Чим порушив п. 10.4 ПДР України; Схемою місця ДТП від 03.12.2020 на якій зображено розташування транспортних засобів MITSUBISHI LANCER д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та HOWO д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ; поясненнями водія ОСОБА_2 , згідно яких, «двигаясь с светофора пересечения улиц Тюленина и Победы с правого крайнего ряда прямо по ул. Тюленина. При окончании ул. Победы почувствовал удар в правую переднюю часть кабины. Попытался уйти от дальнейшего столкновения влево. В этот момент увидел впереди по ходу движения автомобиль «Митсубиси лансер» гос. номер НОМЕР_1 . Который хотел повернуть с правой стороны моего авто на лево»; поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка зазначила, що «03.12.2020 повертаючи з санат-проф АТ «ЗФЗ» з водієм ОСОБА_2 на автомобілі ХOЛА д.н.з. НОМЕР_2 направляючи по 3 ряду (правому) після червоного світла світлофору по вул. Тюленіна, ми рухалися по прямій, нас справа на швидкості обганяла Міцубісі бордового кольору НОМЕР_1 . Після зіткнення ми зупинилися»; водій ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень, як в протоколі так і на окремому аркуші.

Згідно з п.1.1 Правил дорожнього руху України та, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положенням ст.14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доведено обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, фотознімками, та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

На думку суду, невизнання ОСОБА_1 вини, має на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вказані вище твердження ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи дослідженими судом безпосередньо під час судового розгляду, та в апеляційному суді потерпілим.

Так, з огляду на матеріали справи, пояснення, надані учасниками ДТП, узгоджуються з доказами, наявним у матеріалах справи.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 відсутні посилання на обставини справи, які не було враховано судом, або яким саме обставинам справи суд першої інстанції дав невірну оцінку, доводи апеляційної скарги є формальними та безпідставними, оскільки суперечать фактичним обставинам справи та сукупності зібраних доказів.

Постанова суду першої інстанції є обґрунтованою, вмотивованою та законною.

При розгляді справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст.279, 280 КУпАП. Порушень норм процесуального або матеріального права, які б слугували підставою для скасування судового рішення, не вбачається.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас