"30" березня 2021 р. Справа № 363/1071/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши матеріали, які надійшли до суду з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працює на посаді менеджера у АТ «Райфайзен Банк Аваль», місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 203439 від 25 лютого 2021 року, цього самого дня о 09:20, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого він, у приміщенні Новопетрівської ЗОШ №1, образливо чіплявся та завдав фізичного болю малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим ОСОБА_1 порушила частину першу статті 150 СК України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнала, заперечуючи факт ухилення нею від виконання батьківських обов`язків. Пояснила суду, що дійсно у школі між дітьми сталася конфліктна ситуація, проте з`ясувати, хто саме був ініціатором не було можливим навіть під час зборів батьків, оскільки дійти бігали та гралися і н пам`ятали, що сталося до цього. ОСОБА_1 просила врахувати вік її дитини та інших учнів, коли вони не усвідомлюють наслідків своїх дій, така ситуація сталася вперше, та припускає, що її син не навмисно, не стримуючи емоцій, міг застосувати «бойовий прийом», оскільки займається хортингом. Зазначає, що її син нікого не підбурював інших дітей, щоб образити однокласника. З дитиною провела профілактичну бесіду щодо даної конфліктної ситуації.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція статті 184 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 1998 року у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм статті 184 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає відсутнім факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, оскільки при складанні протоколу про адміністративні правопорушення не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала 28 лютого 2021 року о 09:20 за місцем свого проживання, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ

(п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки, під час розгляду справи у суді встановлено відсутність доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, а згідно із статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 184, 245, 247, 256, 278, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів.

Суддя О.П. Лукач