справа №619/1368/21
провадження №3/619/491/21
ПОСТАНОВА

іменем України

06 квітня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1271 КУпАП,

установив:

10 лютого 2021 року старшим інспектором відділу БДР УПП в Харківській області ДПП Підкопаєм М.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273266, згідно якого 26 січня 2021 року о 10 год 11 хв ОСОБА_1 у Харківської області, м. Дергачі, вул. Залізнична, 31, будучи посадовою особою, керівником пункту технічного контролю випробувальної лабораторії ТОВ «ТЕКСТОН» дільниці № 14 видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 01010-00069-21 (бланк ВР № 984970) на транспортний засіб: Fiat Nuava Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підлягає ОТК, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу, а саме: вніс до реєстру результатів обов`язкового технічного контролю показники вимірювання об`ємної частки оксиду вуглецю при підвищеній частоті обертання колінчатого валу (СО, N підв.) встановленого на даному транспортному засобі двигуна внутрішнього згорання з іскровим запаленням, обладнаним трикомпонентним нейтралізатором (0,8), що перевищує норми (0,3), більш як в два рази, чим порушив п. 43 Таблиці 2 ДСТУ 4277:2004, код 801.010 додатку 5 до Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ № 137 від 30 січня 2012 року; п. 10.1 Додатку 1 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 710 від 26 листопада 2012 року та пп. 5 п. 7 Порядку проведення моніторингу інформації про результати обовязкового технічного контролю, що передається субєктами здійснення обовязкового технічного контролю до загальнодержавної бази даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 928 від 06.11.2019.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, адвокат Кравецький Е.В. подав письмові заперечення, в яких просив закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з таких підстав.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто норми кримінального процесуального законодавства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Частина 1 статті 1271 КУпАП передбачає відповідальність за видачу документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Зазначена норма закону є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (далі Порядок).

Згідно пункту 18 Порядку перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 за №710 (далі - Вимоги до перевірки № 710); Обсяги перевірки технічного стану транспортного засобу, коди оцінки невідповідності його технічного стану наведено в додатку 5 Порядку.

Згідно пункту 1.3.1 Вимог до перевірки № 710 для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують в тому числі і ДСТУ 4277:2004 "Система стандартів у галузі охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання ресурсів. Атмосфера. Норми і методи вимірювання вмісту оксиду вуглецю та вуглеводнів у відпрацьованих газах автомобілів з двигунами, що працюють на бензині або газовому паливі" (далі - ДСТУ 4277:2004), а згідно пункту 10.1 додатка 1 Вимог до перевірки № 710: об`єктом і предметом перевірки є вміст у спалинах оксиду вуглецю, вуглеводнів та димність спалин. Вимірюють концентрацію оксиду вуглецю, вуглеводнів у спалинах ТЗ з двигунами, що живляться бензином або газовим паливом, згідно з ДСТУ 4277:2004.

Пунктом 4.3 таблиці 2 ДСТУ 4277:2004: вміст оксиду вуглецю і вуглеводнів у відпрацьованих газах автомобілів, які обладнані нейтралізаторами, не повинен перевищувати межі, наведені у таблиці 2. Згідно таблиці 2 гранично допустимий вміст оксиду вуглецю і вуглеводнів у відпрацьованих газах автомобілів, які обладнані трикомпонентними нейтралізаторами при підвищеній частоті обертання колінчатого валу (СО, N підв.) -0,3%.

Обов`язковість перевірки вмісту у спалинах монооксиду вуглецю, вуглеводнів та димність спалин зазначена кодом 801.010 додатку 5 Обсягів перевірки технічного стану транспортного засобу та кодів оцінки його невідповідності Порядку № 137.

Також відповідно підпункту 5 пункта 7 Порядку проведення моніторингу інформації про результати обов`язкового технічного контролю, що передається суб`єктами здійснення обов`язкового технічного контролю до загальнодержавної бази даних затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 928 від 06.11.2019 року: підставами для визнання уповноваженою особою центру МВС протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (далі - протокол ОТК) недійсним є: відсутні дані перевірки спалин двигуна транспортного засобу або передані дані про спалини двигуна транспортного засобу не відповідають установленим вимогам.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273266 вказано, що 26 січня 2021 року о 10 год 11 хв ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, керівником пункту технічного контролю випробувальної лабораторії ТОВ «ТЕКСТОН» дільниці № 14, видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 01010-00069-21 (бланк ВР № 984970) на транспортний засіб: Fiat Nuava Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підлягає ОТК, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

За змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачена «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністра МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015р. за №1408/27853 (далі Інструкція).

Відповідно до ч. 1 Розділу II. Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Інструкції протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Матеріали справи містять відповідь сервісного центру МВС України № 31/20-234 від 27.01.2021, однак надана копія відповіді не завірена належним чином.

На даній відповіді відсутня відмітка про засвідчення копії документу яка складається зі слів «згідно з оригіналом», відсутня дата посвідчення копії документа та підпис особи, яка б посвідчила вказану копію.

Відповідно до Національного стандарту України «Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 № 55, його положення поширюються на всі без винятку органи державної влади, місцевого самоврядування, а також на підприємства, установи, організації всіх форм власності.

Національний стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друку вальних засобів.

Разом з тим, до справи долучена фотокопії письмового доказу, дана фотокопія не засвідчена належним чином відповідно до положень Національного стандарту.

Також у зазначеній копії відповіді сервісного центру МВС України зазначено лише те, що представниками випробувальної лабораторії ТОВ «ТЕКСТОН» дільниця № 14 були допущені порушення Порядку проведення обов`язкового технічного контролю. Однак у зазначеному листі не зазначено посадову особу, яка здійснила це порушення.

У судовому засіданні адвокат Кравецький Е.В. надав до суду копію наказу ТОВ «ТЕКСТОН» № 50-к від 03.05.2019 про прийняття на роботу ОСОБА_2 , на посаду інженер-лаборант на дільницю № 14, за адресою: Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Залізнична, 31.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1271 КУпАП, суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення може бути лише посадова особа.

Матеріали справи не містять документів, що підтверджують те, що ОСОБА_1 є посадовою особою, суб`єктом здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, а також доказів покладення на нього відповідних обов`язків, за порушення яких він притягається до адміністративної відповідальності.

Також, до матеріалів справи не додано належним чином засвідчену копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу стану ТЗ № 01010-00069-21 на Fiat Nuava Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 26 січня 2021 року серії НОМЕР_2 , на який в протоколі посилається поліцейський.

Отже, суд позбавлений можливості встановити особу, яка його склала вищезазначений акт.

Отже, матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1271 КУпАП, тобто видача ним документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1271 КУпАП, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу. суддя дійшов висновку про закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з наступних мотивів.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1271 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є. А. Болибок