ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/1370/21
провадження 3/201/1499/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Антонюк О.А., при секретарі судового засідання Храмцевич Т.С., за участю прокурора Білень А.І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровські області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, інвалід 3 групи, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2021 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2021 року № 122 ОСОБА_1 , будучи депутатом Соборної районної у місті Дніпрі ради, згідно з п.п. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», порушуючи вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме в строк до 01 червня 2020 року, не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік та фактично подала дану декларацію 17 червня 2020 року о 16 год. 32 хв., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, проте вказала, що причиною несвоєчасного подання декларації стала неможливість реєстрації в ЄДРДО, у зв`язку з технічними несправностями та помилками у системі, якій їй відомі не були, неможливість отримання Електронно цифрового підпису, через карантинні обмеження, які були запроваджені на усій території країни та постійне перебування на самоізоляції, а також через тяжкий стан здоров`я та пенсійний вік. Просила суд визнати причини несвоєчасного подання декларації поважними, заперечувала проти притягнення її до відповідальності, суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, з накладенням стягнення в межах санкції даної статті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, згідно з протоколом 1 сесії 7 скликання Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради від 11 грудня 2015 року було визнано повноваження депутатів Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, серед яких ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутатів місцевих рад віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону. Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Соборної районної у місті Дніпрі ради, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої ст. З Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані, щорічно до першого квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

У відповідності до п.п. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як депутат Соборної районної у місті Дніпрі ради, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язаний щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

Згідно з розпорядженням голови Соборної районної у місті Дніпрі ради від 19 лютого 2020 року № 17-р, депутатам роз`яснено антикорупційне законодавство щодо складання, подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 01 квітня поточного року.

Законом України від 17 березня 2020 року №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), внесено зміни до Закону від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII», згідно з якими, у 2020 році продовжено до 1 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення. Відповідно до частини 2-1 розділу ХІІІ Прикінцевих положень встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 01 квітня 2020 року, суб`єкти декларування подають до 01 червня 2020 року.

За несвоєчасне подання декларації про майновий стан суб`єкта декларування, без поважних причин, передбачена відповідальність за ст. 172-6 КУпАП, яка тягне за собою накладення штрафу у передбачених законом розмірах.

З наведеного вбачається, що законодавець встановлює відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації як важливий елемент складу правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 вищевказаних вимог закону не дотрималась, подавши, без поважних причин, щорічну декларацію за 2019 рік з порушенням встановленого строку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при цьому, її вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2021 року № 122, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в якому зафіксовані обставини несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2019 рік;

- повідомленням голови ради ОСОБА_2 на ім`я Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 11 червня 2020 року, № 77/05-31 за яким НАЗК повідомлено про встановлення факту несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 .. Вказане повідомлення отримано НАЗК 30 червня 2020 року;

- послідовністю дій користувача ЄДРДО за якою ОСОБА_1 розпочала подання декларації за 2019 рік 17 червня 2020 року о 15 год. 29 хв. 28 сек. і закінчла 17 червня 2020 року о 16 год. 32 хв. 30 сек., до цього жодних дій, спрямованих на подання декларації не вчинялося;

- листом КНП «Міська клінічна лікарня № 8» ДМР від 29 січня 2021 року № 36, згідно якого ОСОБА_1 у період часу з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року у облікових журналах приймального відділення КНП «МКЛ № 8» ДМР не зареєстрована та за медичною допомогою не зверталася;

- витягом та декларацією ОСОБА_1 за 2019 рік з Єдиного державного реєстру декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, згідно з якими ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2019 рік лише 17 червня 2020 року о 16 год. 32 хв., тобто, поза межами строку, встановленого законом для подання щорічної декларації за 2019 рік ;

- витягом з бази даних акредитованого центру сертифікації ключів КНЕДП ІДД ДПС, з якого слідує, що ОСОБА_1 отримала сертифікат електронного цифрового підпису 17 червня 2020 року, строк дії 17 червня 2022 року.

За інформацією управління інформаційно-аналітичних систем і захисту інформації НАЗК, яка надана на запит Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 30 січня 2020 року і мається на сайті НАЗК у відкритому доступі, дата в публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» відповідає фактичній даті подання документів суб`єктами декларування.

Суд враховує, що вказані докази є чіткими, узгоджуються між собою та об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність наведених доказів і викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставин, відсутні.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 про неподання декларації у встановлений законодавством строк через невчасне отримання нею ключа електронного цифрового підпису, є необґрунтованим, оскільки вона не була позбавлена самостійно отримати ключ ЕЦП скориставшись банківськими послугами до 01 червня 2020 року та свідчить лише про її недбале відношення до подання декларації про доходи. При цьому суд наголошує, що всі проблемні технічні питання, що не пов`язані із працездатністю реєстру, мають самостійно вирішуватися декларантом, який зобов`язаний у встановлений законодавством строк подати свою декларацію про доходи за минулий рік.

Що стосується дати виявлення та дати вчинення адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже особливістю розгляду справ вказаної категорії є те, що судам потрібно визначити момент як вчинення правопорушення та й момент виявлення правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, датою вчинення адміністративного правопорушення зазначено 17 червня 2020 року, тобто день несвоєчасного подання щорічної декларації за 2019 рік, а датою виявлення є дата складання протоколу.

Суд не може погодитись з датою як вчинення так і виявлення правопорушення, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу наявності поважних причин не подання декларації у період часу з 01 січня 2020 року по 01 червня 2020 року, тобто у встановлений законом строк, а тому, відповідно, датою вчинення адміністративного правопорушення є саме 01 червня 2020 року.

Щодо дати виявлення правопорушення, суд виходячи з того, що дата 01 червня 2020 року свідчить про несвоєчасне подання декларації, але подання декларації у вказаний час лише підтверджує несвоєчасність її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Між тим, системний аналіз законодавства свідчить про те, що моментом виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є не дата складення протоколу, а дата, коли уповноважений суб`єкт дізнався про факт неподання відповідної декларації.

У даному випадку датою виявлення адміністративного правопорушення є 30 червня 2020 року, коли НАЗК отримано повідомлення від 11 червня 2020 року від голови ради про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2019 рік.

Інших письмових доказів, які б свідчили про те, що уповноважена посадова особа, дізналася про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 раніше/пізніше вказаної дати, матеріали провадження не містять.

В той же час, ОСОБА_1 не надано жодного доказу наявності поважних причин не подання декларації у період часу з 01 січня 2020 року по 01 червня 2020 року, тобто у встановлений законом строк, а тому, відповідно, датою вчинення адміністративного правопорушення є саме 01 червня 2020 року.

Отже вказаний строк на момент винесення судом свого рішення сплинув, оскільки, як встановлено судом, датою виявлення адміністративного правопорушення є 30 червня 2020 року, а тому шестимісячний строк на притягнення до адміністративної відповідальності сплинув 30 грудня 2020 року.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що з дня виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, і до моменту розгляду справи судом закінчився передбачений законом строк, протягом якого могло бути накладене адміністративне стягнення за їх вчинення, провадження у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП, стосовно громадянки ОСОБА_1 підлягає до закриття на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний, крім іншого, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Будь-яких норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення та наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження у справі за наявності підстави, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, допускається за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку.

Таким чином, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Отже, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, не подала у встановлений законом строк щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, подавши її 17 червня 2020 року, своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Але, з огляду на те, що на момент розгляду адміністративної справи, шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, на притягнення до адміністративної відповідальності сплив, в зв`язку з чим у відповідності до ст. 247 п. 7 КУпАП накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

Питання сплати ОСОБА_1 судового збору відповідно до ст. 40-1 КУпАП судом не вирішується з огляду на відсутність накладеного на неї судом адміністративного стягнення.

На підставі встановленого, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. 283-285, 287 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , притягнутої за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.А. Антонюк