П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2021 р. Справа № 596/374/21

Провадження № 3/596/338/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Федорів О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 516849 від 13.03.2021 року, ОСОБА_1 10 березня 2021 року о 19 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме, в АДРЕСА_1 , вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП не визнав повністю. Суду пояснив, що жодного насильства по відношенню до ОСОБА_2 не вчиняв. 10 березня 2021 року о 10 год. між ним та його тещою ОСОБА_3 відбулась словесна суперечка, оскільки остання на кухні не давала йому можливості готувати їжу і він виразився в її сторону нецензурними словами . При цьому він ніякого тиску на неї не чинив. ОСОБА_2 не була присутня під час зазначеного конфлікту, а лише зателефонувала в поліцію.

Ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинена повторно.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як слідує із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 516849 від 13.03.2021 року, ОСОБА_1 10 березня 2021 року о 19 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме, в АДРЕСА_1 , вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У відповідній графі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що шкоду потерпілому не заподіяно, однак такі дані не узгоджується із диспозицією ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

Як слідує із змісту письмових пояснень ОСОБА_1 від 12.03.2021 року, вони не підтверджують факт чинення ним домашнього насильства, оскільки останній в поясненнях зазначає, що про словесну супечку, в ході якої він можливо щось сказав.(а.с.6).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 12.03.2021 року, остання підтвердила факт словесної суперечки з ОСОБА_1 та своє звернення в поліцію. (а.с.5).

Згідно довідки характеристики Гусятинської селищної ради від 17.03.2021 року №140, ОСОБА_1 зауважень з боку селищної ради до нього не було. (а.с.4).

Суду не надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Проте, із доданих до матеріалів справи письмових пояснень не підтверджується факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 .

Також, із встановлених судом обставин, в його діях не вбачається факту вчинення будь-яких дій, що підтверджують виникнення у ОСОБА_4 психологічних чи інших наслідків, що підтверджено матеріалами справи.

Суд зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу(ч. 2ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

При цьому суд враховує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Як встановлено, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 516849 від 13.03.2021 року, а саме в графі «Склад адміністративного правопорушення» не зазначено повністю суть адміністративного правопорушення, тобто не зазначено, відносно якої особи ОСОБА_1 10 березня 2021 року о 19 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме, в АДРЕСА_1 , вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою.

На зазначені недоліки протоколу суд звертав увагу в постанові від 17 березня 2021 року.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушенняне доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 283, 284КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк