Справа № 522/3897/21
Провадження № 3/522/3691/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з 7 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Науково-дослідному центрі ЗС України «Державний океанаріум» Інституту ВМС НУ «ОМА» (м. Одеса) на посаді начальника науково-дослідного відділу проблем навігаційно-гідрографічного, гідрометеорологічного забезпечення науково-дослідного управління розвитку систем оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил, капітана 2 рангу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Начальник науково-дослідного відділу проблем навігаційно-гідрографічного, гідрометеорологічного забезпечення науково-дослідного управління розвитку систем оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру ЗС України «Державний океанаріум» Інституту ВМС НУ «ОМА», капітан 2 рангу ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про державну таємницю, а саме пунктів 54, 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» («порушення правил надання відповідей на визначені у переліку питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці та повідомлення недостовірних відомостей про себе», «повідомляти посадовим особам, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні РСО про виникнення обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці»), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939 (далі Порядок) та вимоги Закону України «Про державну таємницю», відповідальність за що передбачено п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Зокрема, під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 під час заповнення переліку питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці (далі Перелік) ОСОБА_1 у п. 11 Переліку не зазначив, що у 2016 році йому було відмовлено у наданні допуску до державної таємниці у зв`язку із тим, що він свідомо не вказав свій профіль у соціальній мережі « ОСОБА_2 ».
Також, у п. 22 Переліку ОСОБА_1 не зазначив, що він підтримує контакти з громадянином РФ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким перебуває у дружніх стосунках та систематично спілкується засобами зв`язку.
Крім цього, у п. 24 Переліку ОСОБА_1 не зазначив відомості щодо наявності громадянства Російської Федерації у його батьків, які отримали паспорти РФ під час анексії АР Крим.
Також, у п. 21 Переліку ОСОБА_1 не зазначив, що він під час виїздів на ТОТ АР Крим та в`їздів з ТОТ АР Крим неодноразово опитувався та анкетувався співробітниками ФСБ РФ щодо питань проходження ним служби у ВМС ЗС України.
Таким чином, ОСОБА_1 , маючи допуск до державної таємниці по Формі-2 (розпорядженням УСБУ в Одеській області від 16.06.2020 року №86д) та доступ до державної таємниці (наказ начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» від 01.02.2021 року №51), перебуваючи у полі зору ФСБ РФ, продовжує підтримувати несанкціоновані контакти з громадянами іноземної держави, що він приховав під час оформлення допуску до державної таємниці та отримання доступу до державної таємниці за місцем служби.
Вказані обставини створюють передумови для витоку секретної інформації під час спілкування ОСОБА_1 з іноземними громадянами та фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією та можуть бути обставинами, які перешкоджають збереженню державної таємниці, що є порушенням вимог пунктів 54, 116 Порядку.
Дії ОСОБА_1 щодо невиконання вимог режиму секретності та зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці під час його виїзду за кордон та повернення в Україну свідчать про вчинення ним триваючого правопорушення, яке було задокументовано 03.03.2021 року під час надання ОСОБА_1 пояснень.
Таким чином, вбачається, що ОСОБА_1 , який має допуск до державної таємниці за Ф-2, порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» (обов`язки громадянина щодо збереження державної таємниці), своїми діями порушив вимоги пунктів 54, 116 Порядку та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак був повідомлений про дату, час, місце судового засідання належним чином, та знав, що справа стосовно нього розглядається в Приморському районному суді м. Одеси, що підтверджує його підпис в протоколі. Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак ОСОБА_1 мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.
Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 з фактами викладеними в ньому погоджується та свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, визнає.
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 17/7/1/-1488 від 03.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 від 03.03.2021 року, переліком питань, на які пропонується надати відповідь для оформлення допуску до державної таємниці від 07.05.2020 року, де в п. п. 11, 21, 22, 24 не зазначив достовірну інформацію, довідкою про надання допуску до ДТ (ф-6), зобов`язанням ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці, витягом із наказу НУ «ОМА» №51 від 01.02.2021 року, витяг із наказу КВМС №313 від 26.11.2020 року та іншими матеріалами.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника є його щире каяття.
Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці передбачена адміністративна відповідальність у виді накладання штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 34, 35, 38, 212-2, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Науково-дослідному центрі ЗС України «Державний океанаріум» Інституту ВМС НУ «ОМА» (м. Одеса) на посаді начальника науково-дослідного відділу проблем навігаційно-гідрографічного, гідрометеорологічного забезпечення науково-дослідного управління розвитку систем оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил, капітана 2 рангу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Науково-дослідному центрі ЗС України «Державний океанаріум» Інституту ВМС НУ «ОМА» (м. Одеса) на посаді начальника науково-дослідного відділу проблем навігаційно-гідрографічного, гідрометеорологічного забезпечення науково-дослідного управління розвитку систем оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил, капітана 2 рангу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси І.В. Циб