Справа № 157/1327/20
Провадження №3/157/6/21
ПОСТАНОВА

іменем України

23 березня 2021 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамула Б.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , маляра ТзОВ «Західатомбудсервіс»,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №0019759 від 12 серпня 2020 року ОСОБА_1 12 серпня 2020 року в 08 год. 15 хв. на вул. Ковельська в м. Камені-Каширському надавав послуги з перевезення шести пасажирів легковим автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , на замовлення по маршруту с. Грудки Камінь-Каширського району м. Львів без відповідної ліцензії, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 12 серпня 2020 року він здійснював побутову поїздку в особистих справах від місця проживання його батьків та його місця реєстрації села Грудки Камінь-Каширського району до місця фактичного проживання в місто Львів. При цьому, на прохання кількох членів його рідні він взяв їх із собою в якості пасажирів. Жодної оплати за проїзд він не отримував, пасажири лише взяли дольову участь при оплаті заправки автомобіля пальним в об`ємі, необхідному для проїзду до м. Львова. Вказані факти можуть підтвердити ті ж самі родичі, які перебували в автомобілі, в тому числі його рідна сестра ОСОБА_2 . Така поїздка не передбачає необхідність в отриманні будь-яких дозволів, ліцензій. Будь-якими регулярними чи нерегулярними перевезеннями він не займається.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не доведена.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, які повинні мати автомобільні перевізники, водії, пасажири і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху. Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 39 вказаного вище Закону документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як пояснила у судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, він перевозив пасажирів, які їхали з ним попутно до міста Львова, тобто до міста, де він працевлаштований. Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються наданою ним довідкою №0000-000013, виданою ТзОВ «Західатомбудсервіс» 13 листопада 2020 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працює в названому Товаристві, де займає посаду маляра.

Натомість, у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення відсутня вказівка на конкретних осіб (пасажирів), яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення, відсутні жодні посилання на чисельність конкретних внутрішніх автомобільних перевезень, що не дає можливості визначити, чи є такі дії систематичними, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності. Долучені до матеріалів даної справи фотознімки, на яких зображений автомобіль позивача, та скріншот з додатку «Вайбер» не можуть бути належними доказами здійснення ОСОБА_1 автомобільних перевезень пасажирів в Україні транспортним засобом з іноземною реєстрацією та підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за дане правопорушення, оскільки не містять достатньої інформації на підтвердження здійснення позивачем господарської діяльності у сфері пасажирських перевезень та спростовуються іншими наявними у справі доказами.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто доказів винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись статтями 164, 247, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя: Б. С. Гамула