Справа № 144/285/21
Провадження № 3/144/140/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2021 смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук Олена Павлівна, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні одна малолітня дитина, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адмністративне правопорушення серії ДПР18 № 203492 від 15 лютого 2021 року ,15 лютого 2021 року, о 16 год. 01 хв., громадянин ОСОБА_1 в смт. Теплик по вул.Агрономічній керував автомобілем OPEL CORSA, держномер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти освідування на місці та в лікарні у встановленому порядку їхати відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Жодних свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього ні на місці зупинки, ні в відділенні поліції не було. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з істотним порушенням норм чинного законодавства, огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння йому було запропоновано у відсутності свідків, належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

Свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння вказані ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), які в наданих 15 лютого 2021 року письмових поясненнях підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Цю обставину свідки засвідчили і підписами у протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суд викликав в судове засідання 26.02.2021 року та 16.03.2021 року шляхом направлення повісток. Та до суду вони не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13-17).

Викладене дає суду підстави сумніватись у правдивості відомостей, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та в існуванні вказаних свідків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків під час його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також відсутність на відеозаписі цього епізоду, де не зафіксована присутність будь-яких осіб під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, лише допит судом свідків міг підтвердити або спростувати факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в силу чого суд змушений був неодноразово відкладати розгляд справи, що порушувало розумні строки її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог п. 6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За результатами дослідження відеозапису, доданого працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 спочатку на подвір`ї біля будинку, де проживає ОСОБА_1 , потім у відділенні поліції пройти огляд на стан сп`яніння, однак жодного свідка на відеозаписах не зафіксовано.

Системний аналіз законодавства дає суду підстави для висновку, що присутність двох свідків є обов`язковою умовою допустимості доказу, що підтверджує відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 викладені на завчасно підготовлених шаблонних бланках, не написані свідками власноручно, а лише скріплені підписами.

Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові № 560/751/17 від 27.06.2019 року, такі пояснення не є належними доказами правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Як наслідок, на переконання суду, дані, відображені працівником поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Крім того, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак, проходження такого огляду ОСОБА_1 працівниками поліції запропоновано не було.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і нормам міжнародного законодавства.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя