КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/17188/20

09 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ясинецького Олега Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за статтею 44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою Дарницького районного суду від 26 жовтня 2020 року захисник ОСОБА_1 адвокат Ясинецький Олег Анатолійович 16 грудня 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду від 26 жовтня 2020 року та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року захиснику ОСОБА_2 відмовлено у поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Ясинецького О.А. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

11 лютого 2021 року захисник Ясинецький Олег Анатолійович, в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду від 26 жовтня 2020 року та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строків на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Ясинецького Олега Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду від 26 жовтня 2020 року, суд виходить із наступного

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення захисник зазначив, що постанову Дарницького районного суду м.Києва від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 отримав 16 грудня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута судом першої інстанції у відсутності ОСОБА_1 , доказів отримання ним повідомлення про розгляд справи 26 жовтня 2020 року матеріали справи не містять. Копію оскаржуваної постанови судом було направлено ОСОБА_1 02 листопада 2020 року, докази її отримання в матеріалах справи відсутні. 23 листопада 2020 року на запит адвоката Ясинецького О.А. Дарницьким районним судом м.Києва було направлено копію постанови суду від 26 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП. Вказана копія постанови була отримана ОСОБА_1 16.12.2020 року. Захисник Ясинецький О.А. в інтересах ОСОБА_1 16.12.2020 року поштою направив на адресу суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову від 26 жовтня 2020 року, яка була отримана судом 21 12.2020 року. 12 січня 2021 року справа з апеляційною скаргою надійшла до Київського апеляційного суду. Постановою Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року захиснику ОСОБА_2 відмовлено у поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від 26 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 з тих підстав, що захисник Ясинецький О.А. не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, договір про надання правової допомоги був укладений з ним після набрання постановою судді від 26.10.2020 року законної сили, апеляційна скарга подана від його імені, а тому право захисника не було порушене протягом строку на апеляційне оскарження постанови, яка набрала законної сили 06.11.2020 року і підстав для поновлення захиснику строку на оскарження немає.

11 лютого 2021 року захисник Ясинецький О.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 26 жовтня 2020 року.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги захисник Ясинецький О.А. в інтересах ОСОБА_1 посилався на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Зазначає, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність в хостелі і є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Вважає, що уповноважена особа, співробітник поліції не дотримався вказаних вимог закону при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу, що стало причиною безпідставного притягнення до відповідальності останнього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Ясинецький Олег Анатолійович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Ясинецького О.А. пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

За встановленими судом обставинами, які відповідають протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 08 жовтня 2020 року, о 06 год. 50 хв., за адресою: АДРЕСА_2 забезпечив роботу об`єкту з розміщення осіб для тимчасового проживання хостелу, порушивши п.п.2 п.14 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками місцевого суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 44-3 КУпАП, яка є бланкетною нормою, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно підпункту 2 пункту 14 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 р. № 641, в редакції, яка діяла на момент виявлення адміністративного правопорушення, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "помаранчевий" рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для "зеленого" та "жовтого" рівня епідемічної небезпеки, забороняється: діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, крім готелів.

Відповідно до Протоколу №34 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 01.10.2020 року, у м.Києві визначено з 00:00 годин 05 жовтня 2020 року «жовтий» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 на час виявлення правопорушення працював на посаді адміністратора хостелу та відповідав за організацію його роботи, матеріали справи не містять.

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пояснили, що на протязі року вони винаймають кімнати і проживають так як і ОСОБА_1 в чотирикімнатній квартирі АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 не був адміністратором хостелу за вищевказаною адресою. Працівники поліції неодноразово приходили з перевірками в квартиру. В жовтні 2020 року прийшли в квартиру дуже рано, вони ще спали, двері відкрив ОСОБА_1 , працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення чинили психологічний вплив на нього.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що ОСОБА_1 не є посадовою особою, яка відповідальна за забезпечення роботи суб`єкта господарської діяльності з надання послуг тимчасового розміщення на посаді адміністратора, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Цим самим спростовуються висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог постанови КМУ № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 липня 2020 року, а отже і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, якими встановлюється винуватість ОСОБА_1 у порушенні постанови КМУ №641 від 20 липня 2020 року, за що передбачена відповідальність за ст.44-3 КУпАП, апеляційна скарга захисника Ясинецького Олега Анатолійовича, подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Якимця Олександра Вікторвича Ясинецькому Олегу Анатолійовичу процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Ясинецького Олега Анатолійовича подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя