Справа № 354/680/20
Провадження № 3/354/18/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 21.07.2020 приблизно о 19 год 32 хв в с. Микуличин по вул. Грушевського вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди за його участі до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.10є ПДР України.

21.07.2020 начальником СРПП № 4 Яремчанського ВП ГУНП Бойком Л.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №232288 від 21.07.2020, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який надіслано до суду.

Судові засідання у справі призначалися неодноразово: 20.08.2020, 09.09.2020, 16.10.2020, 21.10.2020, 11.12.2020, 02.02.2021. Однак, відкладалися у зв`язку із клопотаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з причин необхідності залучення адвоката, захворювання близьких родичів і його самого, необхідністю викликів свідків. Також судове засідання 11.12.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Остап`юк М.В. на лікарняному через захворювання Covid-19.

У судове засідання 02.02.2021 ОСОБА_1 не з`явився. До суду подав через канцелярію заяву у якій просив розгляд справи проводити без нього та його представника, провадження у справі закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Лейбюка В.П. до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №232288 від 21.07.2020, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у своїй сукупності та співставленні, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення одним із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною четвертою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до положень пункту 2.10 є Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки.

Статтею 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вище зазначені норми законодавства, вивчивши матеріали справи та, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності і співставленні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме вживання після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №232288 від 21.07.2020 (а.с.1), зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.10є Правил дорожнього руху України, а саме вживання після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду (а.с. 1);

поясненнями ОСОБА_1 , даними безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) та на окремому аркуші (а.с. 3), долученому до матеріалів справи, у яких він зізнався у тому, що вживав алкоголь (горілку) після ДТП, оскільки злякався;

відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, записаним на CD-R диск, на якому зафіксовано факт визнання ОСОБА_1 вживання горілки зі своїм дядьком після дорожньо-транспортної пригоди. На цьому відеозаписі також вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та від проходження такого огляду у медичному закладі. Свою відмову на цьому записі ОСОБА_1 пояснив, що не має доцільності проходити перевірку, оскільки він визнав, що пив горілку. Також із вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції вели себе виховано, чітко задавали запитання та роз`яснювали ОСОБА_1 кожну процесуальну дію;

рапортом начальника СРПП № 2 Яремчанського ВП ГУНП Л. Бойка від 22.07.2020, з якого вбачається, що під час патрулювання ним автодороги сполученням «Львів-Мукачево» на території Яремчанської міської ради о 19:23 на службовий планшетний пристрій поступило завдання про те, що в с. Микуличин по вул. Грушевського трапилась ДТП за участі автомобілів марки «Мерседес Бенц 411» та марки «Форд Транзит». Одним із учасників ДТП був ОСОБА_2 , який після ДТП покинув місце події. Після встановлення його місця перебування та спілкування з ним, було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», або пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Однак, водій ОСОБА_1 , відмовився та пояснив, що після ДТП він злякався і, покинувши місце ДТП близько 19:32, зустрів свого дядька та розпивав з ним алкогольні напої. На водія ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП (а.с. 2);

постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020, яка залишена в силі постановою Івано-Франківського апеляційного від 23.12.2020, та набрала законної сили. Вказаними рішеннями судів встановлена подія дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 , яка мала місце 21.07.2020, а також його вина.

В основу доведення вини ОСОБА_1 , Суд бере саме зазначені вище докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №232288 від 21.07.2020 (а.с.1), пояснення ОСОБА_1 (а.с. 1, 3); відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, записаний на CD-R диск, рапорт начальника СРПП № 2 Яремчанського ВП ГУНП Л. Бойка встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, оскільки вказані докази узгоджуються між собою, містять одну і ту ж інформацію про адміністративне правопорушення.

Зазначені докази є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у адміністративному провадженні, передбачених ст. 280 КУпАП, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КУпАП.

Стосовно пояснень свідків ОСОБА_3 (а.с. 4), ОСОБА_4 (а.с. 5), ОСОБА_5 (а.с. 6), то суд позбавлений можливості надати їм оцінку, оскільки їхні покази не були безпосередньо досліджені судом.

Щодо втрати чинності ч. 4 ст. 130 КУпАП на момент вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то суд звертає увагу на таке.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, який до 01.07.2020 встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року), з 01 липня 2020 року був скасований Законом № 2617-VIIІ з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України.

Проте з 03 липня 2020 року ці дії були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення у новій редакції ст. 130 КУпАП, яка діє з 03.07.2020.

Відтак, твердження ОСОБА_1 , та адвоката Лейбюка В.П. з приводу того, що ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка на момент складання адмінпротоколу втратила чинність, є необґрунтованими, оскільки, протокол про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 було складено 21 липня 2020 року.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, враховуючи все зазначене вище, суд приходить до висновку, що сукупністю даних, які містять відеозапис події, письмові пояснення ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції та рішення суду, яке набрало законної сили - з достатньою повнотою встановлено, що подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП мала місце, вину ОСОБА_1 , у порушенні пункту 2.10є Правил дорожнього руху України доведено, а вчинене ОСОБА_1 діяння вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що на момент розгляду даної справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, суд вважає за можливе провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 130, 221, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М. В. Остап`юк