Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/38/2021 Єдиний унікальний № 755/6374/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Мельниченко Л.А. Доповідач: Гладій С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Глотова Ю.О., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, подану останніми на постанову Дніпровського районного суду м. Києві від 29 вересня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, 20 серпня 2020 року близько 11 годин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Празька, 4, в м. Києві, керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат Глотов Ю.О., вважаючи постанову місцевого суду такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, в апеляційній скарзі просять постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Так, апелянти вважають, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до відповідальності як особи, яка нібито керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та відмовилась від проходження відповідного огляду в медичному закладі.

На обґрунтування апеляційних вимог сторона захисту зазначає, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся поїхати з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, однак був введений в оману останніми щодо можливості пройти такий огляд самостійно.

Одночасно, в апеляційній скарзі поставлено питання щодо закриття провадження у справі у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, з огляду на прийняття Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року та Закону України № 720-ІХ від 17 червня 2020 року, якими вносились зміни до ст. 130 КУпАП.

Крім того, в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 29 вересня 2020 року, оскільки копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримав в приміщенні місцевого суду лише 12 жовтня 2020 року.

Вислухавши пояснення захисника Глотова Ю.О. та ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року, дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис подій, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями та клопотання, слід дійти до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, матеріали провадження не містять будь-яких даних про направлення копії оскаржуваного рішення за місцем мешкання ОСОБА_1 .

З урахуванням того, що ОСОБА_1 копію постанови від 29 вересня 2020 року отримав в приміщенні суду лише 12 жовтня 2020 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 18), а апеляційна скарга подана 17 жовтня 2020 року шляхом поштового відправлення (а.с. 23-39), то можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 29 вересня 2020 року, ухваленої щодо ОСОБА_1 .

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду в повній мірі дотримані не були.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наданих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що до суду надійшли: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 429516 від 20 серпня 2020 року, пояснення свідків, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розписка, а також відеозапис досліджуваних подій.

Саме ці матеріали стали підставою для прийняття судом рішення по справі.

Як убачається з пояснень ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, він не заперечував обставин того, що 20 серпня 2020 року близько 11 годин, керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Празька, 4, в м. Києві, та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки в його автомобілі не горіли задні стоп-сигнали.

В ході розмови, запідозривши наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога або, як альтернативу, пройти такий огляд самостійно.

Як далі пояснив ОСОБА_1 він протягом двох годин з часу оформлення правопорушення звернувся до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», проте із-за черги медичний огляд був проведений після 14 годин, за результатами якого, відповідно до Висновку від 23 серпня 2020 року, ознак будь-якого стану сп`яніння у нього виявлено не було.

Дані пояснення ОСОБА_1 в повній мірі узгоджуються з дослідженим судом апеляційної інстанції фрагментарним відеозаписом досліджуваних подій з якого встановлено, що ОСОБА_1 дійсно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я або самостійно звернутися до Київської міської наркологічної лікарні за вказаною працівниками поліції адресою.

При цьому на відеозапису міститься роз`яснення працівника поліції, що в разі проведення такого огляду за самозверненням і отримання негативного висновку - посвідчення водія йому буде повернуто.

На підтвердження своїх пояснень та дійсних обставин справи, ОСОБА_1 надав суду апеляційної інстанції документи, отримані ним з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія», а саме:

- акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 004965 від 20 серпня 2020 року;

- результат обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу «Drager Alkotest6820» (тест № 7697);

- результат лабораторного дослідження № 2175 від 21 серпня 2020 року на визначення наркотичного засобу або лікарської речовини;

- результат лабораторного дослідження № 1926 від 21 серпня 2020 року на виявлення еталону.

З наданих документів вбачається, що за результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного 20 серпня 2020 року, та результатами лабораторних досліджень біологічного середовища (сечі) на визначення наркотичного засобу або лікарської речовини і на виявлення еталону, лікарем КМНК «Соціотерапія» ОСОБА_3 встановлений заключний діагноз «Тверезий», який внесено у пункт 25 акта № 004965 від 20 серпня 2020 року та пункт 10 Висновку.

Ставити під сумнів правильність висновків за результатами медичного огляду ОСОБА_1 , який було проведено у визначеній нормативними актами медичній установі, з застосуванням затвердженої методики, штатним лікарем вказаної установи, кваліфікація якого сумніву не викликає - не має.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим, при перегляді відеозапису досліджуваних подій чітко прослідковується порушення процедури направлення особи на огляд стану наркотичного сп`яніння, оскільки працівники поліції, в порушення ст. 266 КУпАП, положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в повній мірі не роз`яснили ОСОБА_1 як наслідки відмови проходження медичного огляду, так і визначену процедуру проходження такого огляду. При цьому, в дійсності повідомили йому право на самостійне звернення до лікаря нарколога, чим ввели в оману водія ОСОБА_1 , який, будучи пересічним громадянином, довірився наданим роз`ясненням працівників поліції, які є представниками влади, і у ОСОБА_1 не було підстав не довіряти їм або ставити під сумнів їх дії.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на те, що пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції стосовно порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП не спростовуються доказами у справі, а тільки їх підтверджують, слід прийти до висновку, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути покладені в основу рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, вважаю за таких обставин, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Глотова Ю.О. і ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо закриття провадження у справі у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, з огляду на прийняття Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року та Закону України № 720-ІХ від 17 червня 2020 року, якими вносились зміни до ст. 130 КУпАП - є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 та його захисника Глотова Юрія Олександровича задовольнити і поновити їм строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Глотова Юрія Олександровича задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати та прийняти нову постанову, якоюзакрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій