Справа № 167/238/21
Провадження №3/167/132/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

секретаря судового засідання Т.М. Форсюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднаний адміністративний матеріал, що надійшов з Управління стратегічних розслідувань у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Немир, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта вища, одруженого, має на утриманні повнолітню дитину інваліда 1-ї А групи дитинства, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП,

з участю:

прокурора Н.В. Артиш,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , будучи директором ДП «Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», не повідомив Волинську державну сільськогосподарську дослідну станцію, Національну академію аграрних наук України або Національне агенство з питань запобігання корупції, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу №35 від 15.11.2019 року, відповідно до якого йому особисто було нараховано та виплачено премію, чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 , будучи директором ДП «Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», видав та підписав наказ №35 від 15.11.2019 року про преміювання, на підставі якого йому особисто нараховано та виплачено грошові кошти в сумі 750 гривень, тобто вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні зазначених правопорушень не визнав та пояснив, що не заперечує той факт, що він, як директор ДП «Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», видав та підписав наказ від №35 від 15.11.2019 року про преміювання працівників господарства з нагоди професійного свята Дня працівника сільського господарства, відповідно до якого йому також особисто було нараховано та виплачено премію в сумі 750 гривень. Однак, вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованих йому правопорушень з огляду на те, що таке преміювання відбувалося на підставі загального наказу по підприємству, без окремого наказу про преміювання його особисто. Кошти він не отримав, а віддав колективу на святкування Дня працівника сільського господарства. Щодо необхідності повідомлення про такі обставини Волинську державну сільськогосподарську дослідну станцію, Національну академію аграрних наук України або Національне агенство з питань запобігання корупції, то йому не було відомо такого обов`язку і ніхто йому про це не вказував. Прямого або непрямого умислу на незаконне збагачення, шляхом отримання премії, у нього не було. Якщо його визнають винним у вчиненні даного правопорушення, то просив суворо не карати, оскільки він не працює, хворіє і на його утриманні перебуває донька, інвалід дитинства 1-ї А групи, тому накладення на нього стягнення призведе до суттєвого погіршення його та його родини матеріального стану.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_2 , думку прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №81 від 17.03.2021 року і протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №82 від 17.03.2021 року та долучені до них матеріали, з`ясувавши додаткові обставини справи та дослідивши надані ОСОБА_2 документи, суд доходить наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; за ч.2 ст.172-7 КУпАП за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до ст.172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Частина 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є зокрема посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті.

Нормою ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.12.2004 року під №0000039, здійснено запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, а саме: державне підприємство «Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України» (ДП ДГ «Перше травня» Волинської ДСГДС ІК НААН) (далі ДГ), засновником якого є Національна академія аграрних наук України.

Згідно п. 2.1 Статуту ДГ у новій редакції, затвердженого президентом НААН України від 14.03.2018 року №584, ДГ, як юридична особа, є державним сільськогосподарським підприємством, яке створене з метою організаційно-господарського забезпечення Інституту та Науковій установі умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень та їх апробації, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур і саджанців, нових засобів захисту рослин і тварин, штамів мікроорганізмів, вирощування племінного молодняку тварин і птиці, проектування і виготовлення дослідних і макетних зразків нової техніки тощо.

Відповідно до пункту 3 Статуту ДГ, підприємство є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання. Підприємство є юридичною особою, та набуває права та обов`язки юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Відповідно до контракту, укладеного з директором ДГ від 30.05.2019 року, ОСОБА_2 12.06.2019 року призначений на посаду ДГ, безпосередньо і через адміністрацію здійснює поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечує його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними документами. При цьому, керівник підзвітний Органу управління майном у межах, встановлених законодавством, статутом підприємства та контрактом.

Згідно п.7.6 Статуту ДГ, директор в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження у встановленому порядку.

Копією наказу від 15 листопада 2019 року №35 підтверджено, що з нагоди професійного свята Дня працівника сільського господарства, який виданий директором ДГ ОСОБА_2 , та бухгалтерськими відомостями ДГ за листопад, затверджено преміювання працівників господарства в сумі 14 250 гривень.

Таким чином, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 , будучи директором ДП «Дослідне господарство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», тобто є суб`єктом, на якого поширює свою дію Закон України «Про запобігання корупції», не повідомив Волинську державну сільськогосподарську дослідну станцію, Національну академію аграрних наук України або Національне агенство з питань запобігання корупції, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання наказу №35 від 15.11.2019 року, відповідно до якого йому особисто було нараховано та виплачено премію, чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», і чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП, а також видав та підписав наказ №35 від 15.11.2019 року про преміювання, на підставі якого йому особисто нараховано та виплачено грошові кошти в сумі 750 гривень, тобто вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ч 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу комітету, комісії, колегії тощо, вона не має права брати участь у прийняття рішення цим органом.

Таким чином, до складу ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, не входить поняття «прямий умисел (або необережність) на незаконне збагачення або збагачення інших осіб», оскільки, навіть законні дії посадової особи вчиненні під час конфлікту інтересів є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП.

Згідно пояснення від 25.02.2021 року, ОСОБА_2 ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства, щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також щодо дотримання Закону України «Про запобігання корупції» щодо вживання заходів, недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та недопущення вчинення дій в умовах конфлікту інтересів (ас 16-17).

Однак, ОСОБА_3 не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів Волинську державну сільськогосподарську дослідну станцію, Національну академію аграрних наук України або Національне агенство з питань запобігання корупції, не вжив заходів для його уникнення, натомість сам особисто оцінив результати своєї роботи та преміював самого себе власним наказом.

Видача наказів про надання премії не входить в систему оплати праці та носить індивідуальний характер, який спрямований на задоволення матеріальної вигоди ОСОБА_2 . Преміювання самого себе і є приватним інтересом ОСОБА_2 , який об`єктивно може суперечити його службовим чи представницьким повноваженням.

Таким чином, видача наказу ОСОБА_2 про преміювання працівників ДГ, в т.ч. і ОСОБА_2 , та неповідомлення ним у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при виданні і підписанні наказу №35 від 15.11.2019 року, підпадають під ознаки ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Тому посилання ОСОБА_2 , що преміювання усіх працюючих працівників ДГ здійснювалось згідно кошторису та штатного розпису, а окремий наказ про те, що ОСОБА_2 видає премію самому собі відсутній, є непереконливим.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Обираючи стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні доньку інваліда дитинства 1-ї А групи, хворіє, дружина не працює, оскільки є особою пенсійного віку, сприяв встановленню істини у справі, наміру приховувати фактичні обставини видання наказу №35 від 15.11.2019 року про преміювання всіх працівників ДГ не мав, а також те, що від вчиненого суспільно небезпечних наслідків не наступило, відсутні обставин, що обтяжують відповідальність, тому суд вважає за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності в звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.22, ч.ч. 1, 2 ст. 172-7, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, та звільнити його від відповідальності за правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП.

Провадження у справі закрити та обмежитись усним зауваженням

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі не подання апеляційої скарги постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька