Категорія:ч. 2 ст. 123 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши її апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2021 року щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят) гривень судового збору.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 15.11.2020, о 12.15 год., керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Карпенка Карого та повернувши на вул. Задворецька у м. Луцьку виїхала на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналу світлофора, чим порушила вимоги п.20.5 (в) Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що до суду нею було подано декілька клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням на лікарняному внаслідок перенесеної операції, за рекомендацією лікаря їй встановлено обмеження фізичних навантажень. Вказує на те, що оскільки 15 лютого 2021 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні та були погані погодні умови внаслідок великої кількості снігу та низької температури, вона звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справ, яке задоволено не було. Просить постанову судді скасувати та ухвалити нове законне і обґрунтоване рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримувала подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив її клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням на лікуванні.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, що стверджується телефонограмою (а.с.22), а також не заперечується і самою ОСОБА_1 ..

Після надходження справи до Луцького міськрайонного суду, розгляд справи чотири рази відкладався за клопотанням ОСОБА_1 з різних причин.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи 15 лютого 2021 року, місцевим судом вірно враховано, що факт перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні не свідчить про неможливість прибути до суду, і розцінено процесуальну поведінку ОСОБА_1 як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Також судом враховано ту обставину, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 визначені ст.38 КУпАП, закінчувались 16 лютого 2021 року.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неодноразові неявки ОСОБА_1 в судові засідання вірно були розцінені судом першої інстанції як її намагання уникнути накладення адміністративного стягнення, яке відповідно до вимог ст.38 КУпАП може бути накладено лише протягом трьох місяців з дня вчинення адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу ОСОБА_1 , яка має постійне місце проживання та роботи, до адміністративної відповідальності притягується вперше, та обґрунтовано застосував адміністративне стягнення, яке за видом та розміром є найбільш м`яке, визначене санкцією ч.2 ст.123 КУпАП, а саме у виді штрафу в мінімальному розмірі без оплатного вилучення транспортного засобу.

Підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2021 року щодо неї без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов