Справа № 242/317/21
Провадження № 3/242/261/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Переясловська Ю.А., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2021 року до суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 235930 від 20 грудня 2020 року, ОСОБА_1 20 грудня 2020 року о 03 год. 40 хв. біля будинку № 117 по вул. Береговій в м. Селидове Донецької області керував транспортним засобом Audi А6, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від продуття газоаналізатора «Драгер» та проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначена адреса мешкання правопорушника: АДРЕСА_1 .

В судові засідання, призначені на 02.02.2021 р., 18.02.2021 р., 17.03.2021 р., 07.04.2021 р., ОСОБА_1 не з`явився, поштові відправлення з повісткою про виклик зазначеної особи до суду повернулись до суду у зв`язку з тим, що зазначена в них адреса не існує.

ОСОБА_1 також повідомлявся про виклик до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не з`явився.

Будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був ознайомлений з часом та місцем судового розгляду його справи, у суду відсутні, оскільки у суду відсутні достатні докази того, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано вірну адресу мешкання ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11 квітня 2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що у суду відсутні дані про обізнаність ОСОБА_1 про час та дату розгляду даної справи, суд вважає, що розгляд справи за таких обставин без присутності особи буде порушувати її права, а також вимоги вищевказаних положень законодавства України.

Відповідно положень ст. 38 КУпАП в редакції, чинній на момент скоєння адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Суд звертає увагу, що в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» зазначено, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

З огляду на сплив строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що подальший розгляд справи и вжиття заходів щодо повідомлення особи про її розгляд є необґрунтованим, оскільки в будь-якому разі процесуальна можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності відсутня.

Оскільки вищезазначене правопорушення не є триваючим, правопорушення вчинене 20 грудня 2020 року, тому з моменту вчинення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, тому суд вважає за необхідне провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, без встановлення вини в його діях.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 38 ч. 3, 247 ч. 1 п. 7 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити, в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.А. Переясловська