Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 755/1070/21
Номер провадження 33/824/1816/2021
Головуючий у суді першої інстанції С.М. Старовойтова
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
02 квітня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Конопата Миколи Івановича, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом встановлено, що 28.12.2020 о 02год. 30хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot 301», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , по Броварському проспекту, 3А в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами. Також звернув увагу на те, що суд розглянув справу з порушенням правил підсудності.

Суд не врахував, що у протоколі від 28.12.2020 працівником поліції було зазначено, що розгляд справи відбудеться у Деснянському районному суді м. Києва, натомість справа була розглянута Дніпровським районним судом м. Києва. Тобто, суд розглянув справу не за місцем вчинення правопорушення та не за місцем проживання особи, відносно якої складено протокол.

Вказав, що пояснення свідків та відеозапис з нагрудної камери поліцейського не можуть слугувати доказами у даній справі, оскільки оформлені неналежним чином, а сам лише протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Наведені у протоколі ознаки сп`яніння вважає такими, що не відповідають вимогам Інструкції та Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. Суд не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 невідомо закон України, який передбачає порядок проходження у лікаря нарколога огляду у присутності двох свідків. Крім того, суд не врахував, що протокол було складено працівником поліції не на місці вчинення адміністративного правопорушення, а поза ним, оскільки у останньому відсутній запис про відмову ОСОБА_1 у його отриманні. Протокол було вручено йому лише 29.12.2020.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника Конопата М.І., які підтримали апеляційну скаргу та просять задовольнити її з викладених підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №107862 від 28.12.2020, складеним стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями вказаних свідків, які засвідчили відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; розпискою ОСОБА_4 щодо залишення транспортного засобу «Peugeot 301», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на зберігання за адресою: м. Київ, вул. Назарівська, 23-а, що підтверджує факт відсторонення водія від керування транспортним засобом; даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові судді.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суддя надав належну правову оцінку, з такою оцінкою доказів погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , щодо незнання закону та відмови від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, за приписами п.1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння.

При цьому, згідно п.3 Розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з наявного у справі відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, водію транспортного засобу «Peugeot 301», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 поліцейським, після виявлення ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Водію було роз`яснено поліцейським наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 незважаючи на роз`яснені йому наслідки відмови від проходження огляду, не виявив бажання його проходити. Із відео чітко вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує того, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, натомість намагається ввести поліцейського в оману, що він не перебував за кермом, незважаючи на те, що посеред ночі поряд з автомобілем, приведеним в дію, знаходиться лише він, працівники поліції та свідки. Поведінка ОСОБА_1 на відео не відповідає віку особи та викликає сумніви у об`єктивному сприйнятті ним обстановки. З відео також чітко вбачається, що у ОСОБА_1 порушена координація рухів, яка виражена у нестійкій ході.

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Безпідставним є посилання ОСОБА_1 на те, що наявні у матеріалах справи докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення є неналежними та не можуть доводити наявність вини ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 28 грудня 2020 року у ОСОБА_1 , а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в найближчому закладі охорони здоров`я, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та двома свідками, а також безпосередньо особою, відносно якої складено протокол.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про відмову ОСОБА_1 про отримання ним копії протоколу у день його складення - 28.12.2020, не свідчить про те, що такий протокол було складено у іншому місці та в інший час.

Отже, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №107862 від 28.12.2020, поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності у суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги, що письмові пояснення свідків складені останніми не власноруч, суперечать змісту протоколу складеного стосовно ОСОБА_1 , внаслідок чого цей протокол та письмові пояснення свідків не можна вважати належними і допустимими доказами, суд апеляційної інстанції вважає надуманими, оскільки письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 28.12.2020 щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підтверджується відеозаписом.

Хибними є доводи апеляційної скарги про те, що працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі доводи повністю спростовуються матеріалами відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що Дніпровським районним судом м. Києва було порушено правила підсудності розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Так, приписами статті 276 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП розглядаються за місцем його вчинення, а також вони можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot 301», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 28.12.2020 був зупинений працівниками поліції на Броварському проспекту, 3А в місті Києві.

Отже, місцем вчинення даного правопорушення є Броварський проспект, 3А у м.Києві, що межує з Деснянським та Дніпровським районами м. Києва. Беззаперечних доказів того, що місцем вчинення правопорушення є не Дніпровський, а Деснянський район міста Києва, особою, яка подала апеляційну скаргу, у розпорядження суду надано не було. Такі доводи апеляційної скарги є лише припущеннями сторони захисту. Та обставина, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.12.2020, складеного відносно ОСОБА_1 вказано, що розгляд справи відбуватиметься у Деснянському районному суді м. Києва не є підставою вважати, що вказана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Надаючи оцінку таким доводам апеляційної скарги суд приходить до висновку, що вони свідчать про намір ОСОБА_1 ухилитися від понесення адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення. На це також вказує клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Поливач