Справа №745/129/21 Провадження №3/745/82/2021
П О С Т А Н О В А
31.03.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , директора СТОВ "Надія", за ч. 1 ст. 41 КУпАП,
Так, ОСОБА_2 наказом від 01.09.2020 №01/09 прийнято на посаду тракториста-машиніста з 02.09.2020. ОСОБА_3 наказом від 01.06.2020 №01/06 прийнято на посаду тваринника з 02.06.2020, а в особовій картці працівники не ознайомлені під розпис про прийняття на роботу, що є порушенням п.2.5.гл.2 Інструкції №58.
Відповідно до ст. 75 КЗпП України для деяких категорій працівників законодавством України може бути передбачена інша тривалість щорічної основної відпустки. Ст. 6 Закону України «Про відпустки» передбачає тривалість основної щорічної відпустки для інвалідів ІІІ групи - 26 календарних днів. Інваліду ІІІ групи ОСОБА_4 згідно наказу № 04/01 від 04.01.2021 надана щорічна відпустка з 06.01.2021 загальною тривалістю 24 календарні дні, замість щорічної відпустки тривалістю 26.к.д., всупереч вимогам ч.3 ст.75 КЗпП України.
Черговість надання щорічних відпусток не визначена графіком відпусток на 2020 рік. який повинен бути затверджений керівником та погоджений з представником трудового колективу, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 79 КЗпП України.
Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, шо належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.
Проте, в порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні ОСОБА_5 виплата всіх сум, що належать йому від підприємства не проведено в день звільнення. Так зокрема, наказом від 12.06.2020 №12/06 ОСОБА_5 звільнений з роботи за прогул без поважних причин (ч. 4 ст. 40 КЗпП України) з 12.06.2020, його останнім робочим днем згідно табеля обліку використання робочого часу за червень 2020 року є 10.06.2020.
Розрахункові кошти виплачені згідно видаткового касового ордеру від 20.06.2020 б/н та відомості на виплату грошей 20.06.2020. тобто виплата всіх сум, що належать йому від підприємства не проведена в день звільнення, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При виплаті 20.06.2020 належних сум звільненому працівнику ОСОБА_5 не було виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, чим порушено вимоги ст. 117 КЗПП України. Для застосування дисциплінарного стяглення директором не взято від порушника трудовї дисципліниписьмове пояснення. Так,наказом №12/06 від 12.06.2020 ОСОБА_5 звільнений з роботи згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин з12.06.2020. Поясненя порушника трудової дисципліниабо відмова від надання пояснення під час перевірки не надані, що є порушенням ч. 1 ст. 149 КЗпП України.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, витяг із акту, копії наказів, відомостей на виплату грошей та особові картки працівників, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.
Обставин, що обтяжують та (або) пом`якшують відповідальність, суд не знаходить.
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпечність вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, та вважає за необхідне накласти стягнення у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП за санкцією ч. 1 ст. 41 КУпАП у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.
Керуючись ст.ст. 40-1, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Стягнути з ОСОБА_1 454,00 грн. судового збору на користь держави. Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу,а в разі оскарження -не пізніше як через п"ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1020 грн. Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя О. М. Даньков