Справа № 159/6055/20 Провадження №33/802/256/21 Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, є самозайнятою особою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шеститисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.11.2020 року о 23.23 годині в м. Ковелі по вул. Варшавська керував автомобілем «Volkswagen» номерний знак « НОМЕР_1 » перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у медичному закладі Ковельського МТМО, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 871 від 20.11.2020 року лікарем ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилаються на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зазначає те, що суддя першої інстанції необґрунтовано відмовив йому в клопотанні, щодо передачі справи за підсудністю до Турійського районного суду, оскільки він зареєстрований саме на території Турійського району. Крім цього, у оскаржуваній постанові не викладено мотиви такої відмови. Разом з тим, вказує що працівником поліції було порушено Інструкцію

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме розділ II п.5 інструкції проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, оскільки поза увагою суду залишилася та обставина, що він просив надати йому сертифікат відповідності на спецприлад «Драгер», за допомогою якого він мав бути освідуваний, оскільки обгортка мундштука, через який він мав дихати в прилад була пошкоджена, однак йому було відмовлено. Вказує, що такі порушення норм права позбавили його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

В апеляційну інстанцію ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи телефонограмою (а.с.36).

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 , в своїй апеляційній скарзі вказує про те, що матеріали справи не містять доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №354404 від 20 листопада 2020 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає в керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №354404 від 20 листопада 2020 року (а.с.1), копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №3453872 від 19 листопада 2020 року (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20.11.2020 року, що виданий на підставі акту медичного огляду №871 від 20.11.2020 року згідно якого ОСОБА_1 19.11.2020 року о 23.45 годині перебував в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 0,82 проміле та через 20 хв. 0,72 проміле), письмовими поясненнями ОСОБА_1 згідно яких він підтверджує факт керування автомобілем та те, що вживав алкоголь (а.с. 5), розпискою ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом (а.с.6).

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння доводиться також і дослідженим відеозаписом з боді-камери працівника поліції, на якому фактично зафіксовані обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №354404.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя знаходить доводи ОСОБА_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі відносно нього, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, безпідставними.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , що суддя першої інстанції необґрунтовано відмовив йому в клопотанні, щодо передачі справи за підсудністю до Турійського районного суду, оскільки він зареєстрований саме на території Турійського району, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, з огляду на те, що нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи на стадії судового розгляду не врегульоване та передбачений інший порядок визначення місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до змісту ст.257 КУпАП місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було направлено Управлінням патрульної поліції у Волинській області ДПП Відділ організації несення служби в м. Ковелі для розгляду до Ковельському міськрайонному суду Волинської області.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд в Ковельському МТМО, при цьому ознайомився з його результатом та отримав копію протоколу.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області В.А. Подолюк