ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/435/21 Справа № 199/619/21 Суддя у 1-й інстанції - Лисенко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пришляк В.О. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.05.2005, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням прав керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, водій ОСОБА_1 19.11.2020 о 15:40 годині у місті Дніпрі по вул. Солончакова, 10 керував транспортним засобом «Mazda», н.з. НОМЕР_3 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження постанови судді, скасувати її та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що працівник поліції зупинили його без підстав, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначені суперечливі відомості, протокол складвся за відсутності свідків, відсутній відеозапис з боді-камер поліцейських, протокол, в порушення вимог закону, було складено за його відсутності та сам протокол на його адресу направлено не було, зазначає, що про складення протоколу його належним чином не повідомляли.

ОСОБА_1 в черговий раз на судове засідання до апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, адвокат Пришляк В.О. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , тому вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 , за участю його адвоката Пришляк В.О., що узгоджується і відповідає вимогам ч. 6 ст. 294 КУпАП

Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині не пропущення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, встановлено, що строк апеляційного оскарження не пропущено, тому в поновленні не потребує.

В суді апеляційної інстанції адвокат Пришляк В.О. підтримала вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити, зазначила, що зі слів ОСОБА_1 він не керував транспортним засобом, а ремонтував його, оскільки авто було не на ходу.

Заслухав адвоката Пришляк В.О., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 112837 від 30.12.2020 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КупАП;

- висновком щодо результатів медичного огляду КП Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежності зі стаціонаром ДОР від 30.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

- рапортом поліцейського від 30.12.2020 року, в якому доповів, що 19.11.2020 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України про Національну Поліцію було зупинено авто Мазда 323, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування було виявлено ознаки наркотично сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в спеціальному медичному закладі, на що останній дав згоду. Згідно висновку від 30.11.2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Повідомленням від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 було запрошено до Департаменту патрульної поліції 30 грудня 2020 року о 09-00 год., проте останній не з`явився. Враховуючи вищезазначене, на водія ОСОБА_1 було складено протокол ДПР18 № 112837 за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Вказані докази підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який полягає у перебуванні особи, яка керує транспортним засобом, у стані наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Посилання ОСОБА_1 про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, оскільки у ньому зазначені суперечливі відомості, є безпідставним та таким, що спростовується самим протоколом, який складений у відповідності до ст. 256 КупАП.

Пояснення адвоката Пришляк В.О., надані в суді апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, спростовуються поясненнями та доводами самого ОСОБА_1 , які викладенні в апеляційній скарзі, де він зазначив, що його зупинили працівники поліції та рапортом працівника поліції.

Ствердження ОСОБА_1 , що його зупинили без причин, також, спростовуються рапортом працівника поліції, в якому зазначено причину зупинки транспортного засобу п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України про Національну Поліцію, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, який зареєстрований в іншій країні, з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 , щодо того, що працівниками поліції безпідставно не здійснювалося фіксування правопорушення за допомогою нагрудних відеореєстраторів та без свідків, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки ч. 1 ст. 40 Закону України Про національну поліцію встановлено право, а не обов`язок закріплення на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичної фото- і відеотехніки з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а отже, нездійснення фіксування правопорушення та відсутність відеозапису в цьому випадку не спростовує висновків суду першої інстанції про винуватість апелянта у вчиненні правопорушення, а також, відповідно до ч. 4 ст. 266 КупАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Твердження ОСОБА_1 про те, що протокол було складено за його відсутності, повідомлення про виклик він не отримував, не заслуговують на увагу, оскільки поліцейським після отримання висновку КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром «ДОР» від 30.11.2020, яким встановлено стан наркотичного сп`яніння водія, було викликано ОСОБА_1 на 09-00 годину 30.12.2020 року до управління патрульної поліції для оформлення адміністративного матеріалу. До того ж ці обставини не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, яке йому інкримінують.

Таким чином, судом першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко