Справа № 203/581/21
Провадження № 3/0203/784/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши за участю представників митного органу Козія В.І., Романенко І.М. матеріали, які надійшли з Дніпровської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.471 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИЛА:

12 листопада 2020 року о 14 годині 15 хвилин в зоні митного контролю залу приліт міжнародного «Дніпро - аеропорт» під час оформлення у митному відношенні пасажирів авіарейсу № 3052 «Шарм-ель-Шейх - Дніпро» громадянка України ОСОБА_1 самостійно обрала для проходження митного контролю «зелений коридор», де митний контроль здійснюється у спрощеному порядку. Після перетину громадянкою «зеленої смуги» під час проведення митного контролю встановлено, що у дорожній валізі серед особистих речей знаходився медичний препарат «1,2,3» у кількості 10 блістерів по 10 пігулок в кожному, загалом 100 пігулок, що містять прекурсор «псевдоефедрин» у сумарній вазі 3 гр., який віднесений до списку 1 таблиці IV Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Довідка медичного закладу на дані медичні препарати у ОСОБА_1 був відсутній.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, була сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, про що свідчить її підпис в протоколі про порушення митних правил, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні представники Дніпровської митниці Держмитслужби зазначили, що вважають викладені обставини в протоколі доведеними та просили накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в дохід держави з конфіскацією вилученого товару, а також стягнути витрати на зберігання товару.

Суд, заслухавши пояснення представників Дніпровської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 471 МК України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 365 МК Українигромадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну.

Відповідно до ч.ч. 5, 6ст.366 МК України встановлено, що обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщуванні ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановленні законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчать про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до Постанови КМУ №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», прекурсор «псевдоефедрин» відноситься до психотропних препаратів, обіг яких є обмеженим і стосовно якого встановлено заходи контролю.

Відповідно до ч. 2ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору "зелений коридор", призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил підтверджується протоколом про порушення митних правил №0414/11000/20 від 12 листопада 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах адміністративної справи, описом предметів № 157 від 16 листопада 2020 року..

Вказані докази в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 , вчинила дії, якими порушила порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме перемістила через «зелений коридор» предмети обмежені до переміщення через митний кордон, чим вчинила порушення митних правил, передбаченест. 471 Митного кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Разом з тим, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 МК України за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, оскільки діяння вчинене нею, хоч і містило в собі усі об`єктивні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення за вказаною статтею МК України, однак її діями не завдано шкоди охоронюваним законом інтересам, не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам, оскільки лікарський засіб було придбано в невеликій кількості та для особистих потреб.

Виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню.

Відповідно допостанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставіст. 22 КпАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За нормами ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що до останньої можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 МК України, за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

На підставі положень ст.520 МК України та ст. 40-1 КУпАП витрати у справі про порушення митних правил та судовий збір стягненню не підлягають.

Вилучені в даній справі предмети порушення митних правил слід конфіскувати, як товари переміщення яких через митний кордон України обмежено.

Керуючись ст.ст.3, 355, 356, 489, 495, 527, 528 МК України, ст.ст. 22, 252, 283, 285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватою в порушенні митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 МК України, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, закрити.

Предмети правопорушення - товари, вилучені відповідно до протоколу про порушення митних №0414/11000/20 від 12 листопада 2020 року, конфіскувати.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.М. Черваньова