Єдиний унікальний номер: 379/48/21
Провадження № 3/379/32/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

при секретарі судового засідання Штельмах А.А.,

за участю особи, яка притягаються до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи, що надійшли від Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 до Таращанського районного суду Київської області від Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 437521 від 08.01.2021, складений начальником СРПП № 2 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції Степаненком А.А., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу, 08.01.2021 о 19 год 30 хв по вул. Шевченка в м. Тараща ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена рухливість, неприродна блідість обличчя, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 08.01.2021 ввчері він їхав по м. Тараща на автомобілі ВАЗ 2107, був за кремом. В автомобілі також був ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і також дівчина. Він порушив правила дорожнього руху біля лікарні в Таращі, оскільки не уступив дорогу іншому авто. Тому це авто почало переслідувати його автомобіль. Він зупинився в Калиновому біля бару, висадив людей. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які їхали за ним, почали його бити. В нього був стартовий пістолет, він його достав. В нього забрали стартовий пістолет. Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викликали поліцію. Приїхали поліцейські, сказали сісти в машину, поїхали в відділення поліції. Потім зупинились у ОСОБА_6 . Поліцейський ОСОБА_7 спитав його, чи вживав алкоголь, він відповів, що не вживав. Поліцейські не пропонували їхати в лікарню, тільки світили в очі. Понятих при цьому не було, оскільки ОСОБА_5 поїхали в ОСОБА_8 . Коли приїхали у відділення, він знаходився у кабінеті окремо від ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Напарник ОСОБА_7 склав протокол про порушення, що він не пропустив автомобіль на головній дорозі. Потім його відпустили. Йому не пропонували поїхати на огляд в лікарню. Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП при ньому не складали. Він сидів окремо від ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 08.01.2021 він на автомобілі ВАЗ 21099 з сином, дружиною та онуком їхав по вулиці Сікевича. Автомобіль ОСОБА_10 не уступив йому дорогу, швидко проїхав. Вони поїхали за автомобілем ОСОБА_10 , доїхали до ОСОБА_11 . Автомобіль ОСОБА_10 зупинився. ОСОБА_10 став заряджати пістолет. Він вирвав пістолет у ОСОБА_10 . ОСОБА_10 «получив в ухо» та втік, потім знову появився. Хтось викликав поліцію. Приїхали працівники поліції, сказали приїхати у відділ. На місці не пропонували ОСОБА_10 пройти огляд в лікарні. У відділенні поліції його опитували окремо від ОСОБА_10 , і останнього також допитували окремо від нього. В його присутності не пропонували ОСОБА_10 пройти огляд в лікарні на стан наркотичного сп`яніння. На другий день працівники поліції привезли йому протокол, сказали підписати.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що 08.01.2021 вони їхали на автомобілі Ваз, за кермом був ОСОБА_10 . Він не пропустив автомобіль, який рухався знизу по вулиці Сікевича в м. Тараща. Вони поїхали в Калинове, за ними поїхав той автомобіль. В ОСОБА_11 приїхали працівники поліції, вони розбиралися. Їх відпустили додому, а ОСОБА_10 забрали в поліцію. В його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_10 проїхати на огляд в лікарню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В силу п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, згідно положень п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт того, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Направлення на огляд в матеріалах відсутнє.

Свідком ОСОБА_9 , який вказаний в протоколі, у судовому засіданні зазначено, що в його присутності не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі. Крім того, протокол йому привіз наступного дня поліцейський і сказав підписатися.

Крім того, в якості свідка залучені особи, з якими безпосередньо перед викликом поліції у ОСОБА_1 був конфлікт, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, працівниками патрульної поліції не долучено до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що в сукупності позбавляє суд перевірити дотримання відповідної процедури.

Разом з тим, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані в судовому засіданні пояснення учасників, у сукупності із оглянутими в судовому засіданні іншими матеріалами справи, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП має бути закрито.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 130, 266, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий: В. І. Зінкін