490/945/21 від07.04.2021
н/п 3/490/962/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/945/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021 року м.Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Медюк С.О., при секретарі Гудковій Є.С., за участю прокурора Височина О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли з Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Вітовському РТЦК та СП, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2021 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол №1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, згідно якого відповідно до наказу від 05.03.2018 року №69 о/с ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_1 було призначено інспектором взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУ НП в Миколаївській області. Згідно наказу Національної поліції України - рота патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» є структурним підрозділом ГУ НП в Миколаївській області.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи інспектором взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУ НП в Миколаївській області, займав посаду поліцейського та згідно пп.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відносився до суб`єкту, на якого поширюється дія вказаного закону.

Наказом ГУ НП в Миколаївській області від 26.12.2018 року №382 о/с, інспектора взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУ НП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію України», було звільнено зі служби за власним бажанням з 26.12.2018 року.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року №959/29089, про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 повинен був подати електрону декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до 00 годин 00 хвилин 01.04.2019 року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність, а саме до 01.04.2019 року.

Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Проте, ОСОБА_1 у порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно подав електронну декларацію після звільнення за 2018 рік, а саме 24.06.2019 року.

Таким чином, 24.06.2019 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення - несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2018 рік.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , не заперечуючи та не спростовуючи обставини, викладені в протоколі, зазначив, що строки для притягнення його до адміністративної відповідальності сплинули.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Так, відповідно до наказу від 05.03.2018 року №69 о/с ГУ НП в Миколаївській області, ОСОБА_1 було призначено інспектором взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУ НП в Миколаївській області.

Відповідно до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 26.12.2018 року №382 о/с, інспектора взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУ НП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію України», було звільнено зі служби за власним бажанням з 26.12.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи інспектором взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУ НП в Миколаївській області, займав посаду поліцейського та згідно пп.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відносився до суб`єкту, на якого поширюється дія вказаного закону.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, а саме після звільнення за 2018 рік.

Як вбачається з копії роздруківки з Єдиного державного реєстру декларацій, така декларація ОСОБА_1 була подана лише 24.06.2019 року.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

З метою реалізації загальних інтересів суспільства Державою Україна прийнятий Кодекс України про адміністративні правопорушення (Постанова Верховної Ради Української РСР №8074-10 07 грудня 1984 року з подальшими змінами), завданням якого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Реалізуючи принцип правової визначеності в ст.38 КУпАП, передбачені строки накладення адміністративного стягнення, в межах яких уповноважена особа держави може накласти адміністративне стягнення.

Так, згідно вимог ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Орган Національної поліції вважав днем виявлення правопорушення, день складання протоколу, тобто 10.02.2021 року.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

При цьому слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи (копія листа від 14.04.2020 року №336/42-14/01-20) вбачається, що Миколаївське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на 14.04.2020 року вже було обізнано (повідомлення НАЗК) за даним фактом.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 14.04.2020 року. Разом з цим, відповідно до наданих матеріалів найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є 02.05.2019 року, оскільки в цей день НАЗК отримало лист від 16.04.2019 року №2461/01/14-19 за підписом начальника ГУ НП в Миколаївській області про виявлення факту несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 ..

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 закінчились строки, передбачені ч.4 ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи судом вказані строки закінчились, провадження в справі підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.38, 221, 247, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням строків, накладення адміністративного стягнення, передбачених 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.О. Медюк