Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю захисника Дикого Л.В. в інтересах ОСОБА_1 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки він пропущений з поважних причин. В обґрунтування поважності пропуску строку посилається на те, що під час судового засідання 22.01.2021 року суддя не видалялася до нарадчої кімнати для складання та ухвалення постанови і відповідно копія постанови не отримувалася. Посилається на те, що копія вищевказаної постанови була отримана 24.02.2021 року.

Також просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що постанова суду є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що він не може бути віднесений до категорії водіїв, оскільки він не має права керування транспортними засобами. Зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не роз`яснювалися права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП. Посилається на те, що постанова суду не містить посилань на жодні належні та допустимі докази у справі. Вказує на те, що суддя не звернула увагу, що порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для осіб, у яких відсутнє право керування транспортними засобами, чинним законодавством України не встановлений. Зазначає про те, що встановлення ознак алкогольного сп`яніння можливе лише в ході особистого огляду згідно ст.264 КУпАП, результати якого повинні бути зафіксовані у окремому протоколі особистого огляду або у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає, що зазначені в протоколі висновки про наявність ознак алкогольного сп`яніння є нічим не підтвердженими припущеннями працівника поліції. Посилається на те, що огляд на стан сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування, поліцейським не проводився. Вказує, що йому поліцейський пропонував пройти огляд на пристрої «Драгер алкотестер», проте даний пристрій не відноситься до переліку дозволених до застосування газоаналізаторів згідно законодавства України. Зазначає також, що огляд на стан сп`яніння лікарем не проводився. Крім того, посилається на те, що свідки до суду не викликалися та відповідно не брали участі у справі. Вказує, що свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 могли не розуміти в якій події вони брали участь, оскільки обидва свідки є громадянами Азербайджану. Зазначає про те, що не можна брати до уваги його запис в протоколі про вживання 0,5 л. пива за годину до зупинки транспортного засобу, оскільки даний запис було зроблено ним на вимогу поліцейського. Посилається на те, що суддя не взяла до уваги його пояснення про наявність запаху алкоголю у зв`язку з тим, що дружина обробила напередодні його маску спиртовим розчином антисептика. Вважає, що зазначені в постанові ознаки алкогольного сп`яніння спростовуються наявним у справі відеозаписом. Зазначає також про те, що строк на оскарження постанови суду пропущений ним з поважних причин, оскільки копію вказаної постанови він отримав лише 24.02.2021 року.

В судовому засіданні захисник Дикий Л.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з підстав, зазначених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апелянта про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю, що клопотання про поновлення строку не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріали справи, ОСОБА_1 та захисник Дикий Л.В. приймали участь в судовому розгляді справи 22.01.2021 року, в ході якого тієї ж дати судом було прийнято оскаржену постанову

. З пояснень захисника ОСОБА_4 видно, що рішення по справі було повідомлено судом відразу після розгляду справи.

При цьому, навіть якщо і мало місце проголошення судом лише резолютивної частини постанови, як про це стверджує захисник, то правопорушник та його захисник, який в силу своїх професійних обов`язків обізнаний зі строками оскарження постанови, порядком оскарження та порядком отримання копії рішення суду, - мали об`єктивну можливість в межах строків оскарження звернутись із заявою про отримання копії постанови, ознайомитись з матеріалами справи для складання та надання апеляційної скарги у строк та в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що з заявою про отримання копії постанови від 22.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся лише 22.02.2021 року, а захїисник, який є професійним адвокатом, взагалі не вчинив жодних дій щодо отримання такої копії рішення суду в межах строків на його оскарження.

При цьому, пояснення захисника Дикого Л.В. в обґрунтування поважності причин пропуску через те, що вони чекали направлення копії постанови судом, з огляду на наведені вище обставини, вбачаються безпідставними.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови суду рахується з дня її винесення, а не з дня отримання особою її копії, і від виконання судом положень ст. 285 КУпАП, не залежить.

При цьому лише самого факту подачі заяви про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови без доведення поважності причин такого пропуску є недостатньо, при цьому особа повинна добросовісно користуватися своїми процесуальними правами, в тому числі і щодо оскарження рішення суду, з метою непорушення принципу правової визначеності при розгляді справи.

Що стосується посилань захисника в ході розгляду даного клопотання на карантинні обмеження та автоматичне продовження у зв`язку з цим процесуальних строків, передбачених КУпАП щодо оскарження рішення суду першої інстанції, то вони також є хибними в даному випадку, оскільки і ОСОБА_1 , і захисник приймали участь в суді першої інстанції, були однозначно обізнані про прийняте судом рішення саме в день його прийняття, при цьому жодних доказів щодо обмеження роботи суду, неможливості вчасно отримати копію рішення особисто, поштовим зв`язком, електронною поштою, тощо, а також щодо наявності будь-яких інших перешкод у правопорушника та захисника у зв`язку з карантинними заходами (обмеження транспортного сполучення, захворювання, тощо) в доступі до матеріалів справи, як і до суду з метою дотримання вимог закону щодо строку оскарження постанови суду в день прийняття постанови, стороною захисту не надано.

На підставі наведеного доводи щодо поважності причин пропуску правопорушником строку на апеляційне оскарження не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку передбаченого для апеляційного оскарження постанови суду, якщо у його поновлені відмовлено, повертається особі, яка її подала. Доводи апеляційної скарги при цьому судом апеляційної інстанції не розглядаються по суті, і рішення за апеляційними вимогами судом не приймається, однак таке рішення не позбавляє апелянта права повторно звернутися з вказаним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою із наданням належних доказів поважності причин пропуску строку на оскарження постанови.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає поверненню, особі яка її подала.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: