Справа № 163/2198/20 Провадження № 33/802/21/21 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ст.472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Кривошея А.М.,

представника митниці - Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Кривошея А.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 28 272 (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят дві) гривні, з конфіскацією в дохід держави 2 акрилових ванн та 1 масажної душової панелі, загальною вартістю 28 272,80 гривні, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Волинської митниці Держмитслужби 11 849 (одинадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) гривень витрат у справі за зберігання товарів та на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з рішенням суду, ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 13 червня 2020 року він, прямуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби, пасажиром автомобіля "Мерседес", номерний знак НОМЕР_1 , не задекларував за встановленою формою 2 акрилові ванни та масажну душову панель загальною вартістю 28 272,80 гривні, що знаходилися у вантажному відділенні автомобіля разом із задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу. Вказує, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, надав при вилученні товару об`єктивні показання, позитивно характеризується за місцем проживання та має проблеми зі здоров`ям. Крім того, зауважує, що тяжкі наслідки для держави від дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не настали. Враховуючи вищевикладене, просить постанову суду першої інстанції скасувати та застосувати до ОСОБА_1 ст.22 КУпАП.

До апеляційного розгляду справи захисник - адвокат Кривошей А.М. подав клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Заслухавши пояснення захисника Кривошея А.М., який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, представника митниці, який апеляцію заперечив і просив постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

В силу положень ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, і у апеляційній скарзі не оскаржуються.

Доводи клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.

Згідно зі ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил - це адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей, або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Згідно зі ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Протоколом про порушення митних правил стверджується, що ОСОБА_1 не задекларував за встановленою формою 2 акрилові ванни та масажну душову панель, загальною вартістю 82 000 гривні (а.с.2-3).

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 13.08.2020 у даній справі була призначена товарознавча експертиза з метою встановлення вартості вищевказаного вилученого товару (а.с.33), проте не була проведена у зв`язку із нездійсненням ОСОБА_1 оплати за її проведення (а.с.36).

Однак, у матеріалах справи міститься висновок експерта № -0552 від 30.06.2020 (а.с.19-21), виконаний на підставі постанови Волинської митниці Держмитслужби від 15.06.2020 (а.с.15-16), відповідно до якого загальна вартість вилучених предметів становить 28 272,80 гривні.

Піддавати вказаний висновок сумніву в апеляційного суду не має підстав.

Що стосується доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, то вони не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, в своїх першочергових поясненнях від 13.06.2020, наданих власноручно, ОСОБА_1 вказав, що через неуважність не задекларував у митній декларації дві ванни та душову панель (а.с.5 зворот).

Дана обставина також підтверджується і митною декларацією від 13.06.2020, заповненою та підписаною самим ОСОБА_1 (а.с.6).

Слід зазначити, що пояснення ОСОБА_1 щодо недекларування товару підтвердив в своїх поясненнях і водій ОСОБА_2 (а.с.7).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не задекларував у митній декларації переміщуваний ним товар під час проходження через червоний коридор (а.с.9).

Також факт недекларування ОСОБА_1 товару під час руху на червоний коридор підтверджується актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13.06.2020, згідно якого було виявлено не задекларовані дві акрилові ванни та душову панель (а.с.4) та службовою запискою (а.с.13).

А вартість незадекларованих товарів встановлена висновком №-0552 від 30.06.2020 (а.с.19-21).

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при розгляді справи суддя з`ясував усі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, надавши їм належну юридичну оцінку, і дійшов обґрунтованого висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

На думку суду апеляційної інстанції, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, місцевий суд у повній мірі дотримався вимог ст.33 КУпАП, згідно з якими, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд врахував дані про його особу та інші обставини, з огляду на матеріали справи.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Місцевим судом встановлено, що недекларування ОСОБА_1 товарів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, з урахуванням конкретних обставин вчинення порушення митних правил, кількості та вартості не задекларованих товарів, дані про його особу виключають в даному конкретному випадку можливість визнання таких дій малозначними та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 інституту звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.472 МК України, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП.

Отже, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Кривошея А.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов