Справа № 472/218/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Чаричанський П.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Новоселівка Жовтневого району Миколаївської області, громадянка України, не працює, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 184 КУпАП,

В С ТА Н О В И В:

18 березня 2021 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 643843 від 01.03.2021 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 643843 від 01.03.2021 року та доданих до нього матеріалів, 01.03.2021 року ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснила крадіжку грошей у розмірі 270 грн. у гр. ОСОБА_3 у Новосвітлівській ЗОШ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст.184 КУпАП як вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, що тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 якій було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, щодо обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення вину не визнала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно встановивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, кваліфікуючою ознакою правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.184 КУпАП є вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України (далі КК України), якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, тобто при складанні протоколу уповноважена особа повинна встановити, що дійсно вчинене неповнолітнім діяння містить ознаки кримінального правопорушення.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №643843 від 01.03.2021 року, громадянка ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснила крадіжку грошей у розмірі 270 грн. у гр.. ОСОБА_3 .

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не викладено правову кваліфікацію (ст. КК України) вчиненого малолітньою ОСОБА_2 злочину та фактичні обставини його вчинення щодо всіх ознак його складу з посиланням на відповідні докази.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано постанови слідчого (дізнавача) про закриття кримінального провадження за недосягнення віку кримінальної відповідальності, інших об`єктивних даних на встановлення всіх ознак складу злочину, який інкриміновано малолітній.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як і з нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні останньої підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський