Справа 362/1029/21
Провадження 3/362/517/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2021 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Васильківського ВП УПП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , адміністратора клубу «Дизель», за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2021 року з Васильківського ВП УПП в Київській області до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог п.п. 11 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином смс-повідомленням, яке було доставлено ОСОБА_1 23.03.2021 о 17:43 (а.с. 11) та повісткою за місцем його проживання, яку він отримав 13.03.21 (а.с. 12).

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 , знаючи про час та місце судового засідання, маючи право в разі неможливості прибути в судове засідання, подати письмові пояснення, докази, у випадку незгоди з фактичними даними, обставинами, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, невизнанням своєї вини, однак не скористався ним, суд вважає можливим визнати неповажною причину неявки ОСОБА_1 до суду та розглянути справу за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, то він та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

При цьому, всі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

З огляду на вказане, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 507013 від 07 лютого 2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 , встановлено, що 07.02.2021 близько 02 год. 35 хв. він за адресою: м. Васильків, вул. Соборна, 66 не зачинив для відвідувачів нічного клубу «Дизель», чим порушив вимоги п.п. 11 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП (а.с. 2).

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність фізичних та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, в порушенні особою (яка є суб`єктом правопорушення) правил щодо карантину людей, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства.

Відповідно до положень ст. 29 Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», в редакції яка діяла на час вчинення правопорушення, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на усій території України встановлено карантин.

Відповідно до п.п. 11 п. 2 зазначеної Постанови, на період карантину забороняється проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Як вбачається з рапорту ДОП сектору превенції відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Циганенко Н., до чергової частини відділу поліції № 1 Обухівського РУП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07.02.2021 о 02:28 за адресою: м. Васильків, вул. Соборна, зі слів заявника ОСОБА_2 в нічному клубі «Дизель» відносно нього вчинили неправомірні дії (а.с. 4).

З відеозапису з бодікамери поліцейського, який був переглянутий судом, чітко видно, що біля нічного клубу «Дизель» знаходиться велике скупчення людей, грає музика, на вимогу працівників поліції покликати адміністратора закладу, приходить ОСОБА_1 , який при заповненні протоколу підтверджує, що є адміністратором, питає чи закривати йому заклад, вказує, що щодо нього вже неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, однак заклад працює, оскільки людям нема де збиратися та проводити час (а.с. 5).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді адміністратора закладу «Дизель», що знаходиться за адресою: м. Васильків, вул. Соборна, 66. Дані

Відповідно ч. 1, 2 ст. 55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В зв`язку в викладеним, саме ОСОБА_1 як адміністратор розважального закладу нічного клубу «Дізель», є посадовою (відповідальною) особою суб`єкта господарювання вказаного закладу і зобов`язаний був забезпечити дотримання умов карантину, запроваджених Постановою Кабінету міністрів України № 1236 від 09.12.2020 зокрема, щодо заборони роботи закладу.

При цьому, ч. 1 ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

На час вчинення адміністративного правопорушення діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 в редакції 06.02.2021, і п.п.11 п. 2 був сформульований як «11) проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій». На час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення діє редакція Постанови від 01.04.2021, відповідно до п.п. 9 п. 2 якої заборонено «9) проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій тощо».

За таких підстав, суд вважає необхідним розглянути вказану справу з урахуванням ст. 8 КУпАП відповідно до закону, який діяв на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки склад адміністративного правопорушення, підвідомчість розгляду суду та стягнення за скоєне на час розгляду судом залишилися незмінними.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ст. 44-3 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, 33, 44-3, 251, 283, 284, 294 КУпАП -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. в дохід держави.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сухарева О.В.