ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/448/21 Справа № 213/3958/20 Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

За цією постановою суду провадження у справі щодо ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд дійшов висновку, що на дату судового розгляду з дня виявлення правопорушення пройшло більше трьох місяців, відповідно до ст. 38 КУпАП на ОСОБА_2 адміністративне стягнення не може бути накладене, згідно п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, що дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

В апеляції:

- потерпілий ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення; постанову скасувати та винести нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП.

Щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення посилається на те, що в судове засідання, його викликано не було, копію постанови не отримав, дізнався про наявність постанови під час ознайомлення з матеріалами справи 23 лютого 2021 року.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що вказаною постановою вину ОСОБА_3 встановлено не було, що позбавляє його права на відшкодування завданого збитку у наслідок вчинення неправомірних дій.

Про час, дату та місце цього судового засідання учасники справи повідомлені належним чином, причин своєї неявки ОСОБА_2 суду не повідомив, від потерпілого надійшла заява про розгляд справи без його участі, а тому згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Розглядаючи клопотання потерпілого про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне його задовольнити, оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, а копія постанови на його адресу направлена судом першої інстанції не була, тому, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, та вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх із викладеними доводами апеляції, вважаю вимоги апеляції такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Отже, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Проте, при прийнятті рішення про необхідність закриття провадження в в цій адміністративній справі, суд першої інстанції зазначених вимоги закону не дотримався, обставини наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не з`ясував.

За таких обставин, оскаржуване рішення не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим, а тому таке рішення відповідно до приписів п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Вирішуючи питання чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, судом апеляційної інстанції встановлено, що 08.11.2020 року, о 18-15 год. Водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, автошлях R-74, навпроти електро-опори 226, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан автомобіля, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не стежив за технічним станом автомобіля, відволікся від керування у дорозі та вдарив автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який стояв припаркований на узбіччі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 , порушив вимоги п. п. 2.3а, 2.3б ПДР України.

Відповідно до п. 2.3а ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно з п. 2.3б ПДР України, водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За письмовими поясненнями ОСОБА_3 , він рухався у правому ряду, хотів перестроїтись у лівий ряд, дивлячись у ліве дзеркало, для здійснення маневру, відволікся та здійснив наїзд на транспортний засіб Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв припаркований на узбіччі, і у нього не працювали гальма. Свою вину не заперечує.

Потерпілий ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях підтверджує факт удару з боку автомобіля ВАЗ 2110 під керуванням водія ОСОБА_2 в його припаркований автомобіль Volkswagen Passat.

Окрім пояснень учасників ДТП, порушення п. 2.3а, п. 2.3б ПДР України водієм ОСОБА_2 , в результаті чого були пошкодженні транспортні засоби, підтверджується також: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.11.2020 серії ДПР18 № 148972, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, та де наведено обставини вчинення водієм ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП, де проведено і зафіксовано місце події та спричинені механічні пошкодження транспортних засобів.

Порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.3а, п. 2.3б ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками зазначеного ДТП.

Всі наведені в сукупності докази, є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені апеляційним судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Вирішуючи питання про накладення стягнення, враховую, що вчинення водієм ОСОБА_2 . ДТП мало місце 08.11.2020 року, а тому відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, на момент прийняття даної постанови спливли строки накладення адміністративного стягнення, що згідно п.7 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у цій справі.

З огляду на вищенаведене, вважаю необхідним апеляцію потерпілого задовольнити, постанову судді скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, та провадженні у справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко