Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/5365/2021 Головуючий в суді першої інстанції: Кабанячий Ю.В.
Єдиний унікальний № 359/4034/21 Доповідач: Гладій С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Синяченка В.П., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою, 30 квітня 2021 року о 03 годин 43 хвилин в місті Бориспіль по вулиці Запорізька, 26, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння за згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря КПП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» в присутності двох свідків. Тест огляду позитивний (перебування в стані наркотичного сп`яніння).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування свого прохання апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дотримав вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не в повній мірі з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам і за відсутності доказів його вини у вчиненні правопорушення безпідставно притягнув до відповідальності, при цьому допустив неповноту судового розгляду.

В матеріалах справи, як стверджує ОСОБА_1 , відсутні докази його вини у вчиненні правопорушення; транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння він не керував; з висновком лікаря КПП «ББЛІЛ» не погодився, оскільки він є неповним, а ті дані, які внесені лікарем до Акту медичного огляду - не свідчать про його перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Вказує апелянт і на те, що за відсутності даних щодо кваліфікації особи (лікаря), який проводив його обстеження та дослідження біологічного матеріалу - сечі, а також даних щодо методики такого дослідження, отримані результати не можуть бути прийняті до уваги відповідно до положень ст. 62 Конституції України, а тому висновок за результатами медичного огляду на стан сп`яніння слід вважати недійсним.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 10 червня 2021 року, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що участі в судовому засіданні не брав, про існування судового рішення дізнався 22 червня 2021 року і в той же день подав заяву про намір її оскарження. Зазначає, що не був обізнаний в частині того, що апеляційна скарга, яка подається через електронну пошту, має бути засвідчена особистим електронним підписом.

ОСОБА_1 , який повідомлений про час, день та місце розгляду провадження в суд апеляційної інстанції не з`явився, що не є перешкодою для розгляду справи у його відсутність за умови, що його інтереси представлені адвокатом Синяченком В.П.

Заслухавши пояснення захисника на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводівапеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, в матеріалах провадження відсутній супровідний лист про направлення копії оскаржуваного рішення за місцем мешкання ОСОБА_1 , як і реєстр направлення такої кореспонденції останньому.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не приймав участі в судовому засіданні, за сплином строку на апеляційне оскарження копію оскаржуваного рішення від 10 червня 2021 року не отримав, що об`єктивно нічим не спростовано, вперше апеляційну скаргу, хоча і в непередбачений спосіб, подав в десятиденний термін на оскарження судового рішення (а.с. 20), для забезпечення права на справедливий суд, можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 10 червня 2021 року, ухваленої щодо ОСОБА_1 .

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у

ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч доводів апеляційної скарги, суддя місцевого суду в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17грудня 2008 рокута регулюється Інструкцією.

Підстав вважати, що суддя місцевого суду неправильно застосував норми матеріального закону, у суду апеляційної інстанції немає.

З провадження в справі та змісту постанови вбачається, що суддя під час розгляду дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав об`єктивну оцінку в постанові та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни доводиться доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520878 від 30 квітня 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи із характеру вчинених дій, є вказівка на порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- висновком № 85 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», складеним лікарем 30 квітня 2021 року на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду, яким встановлено, що о 04 годині 20 хвилин 30 квітня 2021 року ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 5);

- відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника поліції, на якому зафіксовано також обставини виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння (а.с. 10);

- розпискою про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання (а.с. 6).

Отже, суддя місцевого суду дійшов вмотивованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такі висновки не спростовуються доводами апеляційної скарги, а твердження апелянта щодо неналежності, недопустимості та недостовірності доказів у справі є надуманими, оскільки всі докази, які суддя поклав в основу своїх висновків, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем за досліджуваних обставин - є такими, що суперечать дійсним обставинам справи, оскільки окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520878 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції 30 квітня 2021 року о 04 годин 50 хвилин винесена постанова серії БАА № 127399 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за порушення п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, тобто перевезення пасажира, не пристебнутого ременями безпеки (а.с. 3).

Даних щодо оскарження вказаної постанови в порядку КАСУ - матеріали провадження не містять.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на те, що висновок лікаря КПП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» є неповним, а ті дані, які внесені лікарем до Акту медичного огляду - не свідчать про його- ОСОБА_1 перебування в стані наркотичного сп`яніння, як і відсутні дані щодо кваліфікації лікаря, то вони на увагу не заслуговують, оскільки як вбачається з матеріалів справи та витребуваних судом апеляційної інстанції додаткових даних з медичного закладу, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» було проведено лікарем о 04 годин 20 хвилин 30 квітня 2021 року, про що складено Акт огляду, з якого слідує, що ОСОБА_1 встановлено діагноз - перебування в стані наркотичного сп`яніння (амфетамін).

Огляд ОСОБА_1 проведено у визначеній нормативними актами медичній установі, з застосуванням затвердженої методики, штатним лікарем вказаної установи, кваліфікація якого сумніву не викликає.

Враховуючи наведене, вважаю, що висновки судді в постанові від 10 червня 2021 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, отже судове рішення, як постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому відсутні законні підстави для його скасування і закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 , як про це просив захисник в суді апеляційної інстанції.

Накладене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік- залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій