справа № 415/1861/21
провадження № 3/415/469/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2021 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Привілля Луганської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

26 лютого 2021 року о 21 годині 30 хвилин та 27 лютого 2021 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , висловлювався на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою суду адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження на підставі ст. 36 КУпАП та присвоєно єдиний номер 415/1861/21 (3/415/469/21).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав повністю, пояснивши, що за адресою: АДРЕСА_2 , він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 26 лютого 2021 року приблизно о 21 годині 30 хвилин та 27 лютого 2021 року близько 01 години між ним та його дружиною виникли сварки на побутовому ґрунті, в ході яких він ображав останню нецензурною лайкою, поводив себе агресивно, у зв`язку з чим ОСОБА_2 викликала співробітників поліції, які склали у відношенні нього адміністративні протоколи, копії яких він отримав. У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався більш подібного не вчиняти і просив суд суворо його не наказувати, оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності, на даний час вони з ОСОБА_2 примирилися, він вибачився за вчинене.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 26 лютого 2021 року приблизно о 21 годині 30 хвилин та 27 лютого 2021 року близько 01 години між нею та чоловіком виникли сварки на побутовому ґрунті, в ході яких останній ображав її нецензурною лайкою, поводив себе агресивно. Вона викликала співробітників поліції, які склали відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні просила суд не наказувати ОСОБА_1 , оскільки вони примирилися, він просив вибачення та зобов`язався подібного більше не вчиняти.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, за обставин, викладених у протоколах:

- протоколом прийняття заяви від 26.02.2021 від ОСОБА_2 , згідно якої вона просить прийняти міри профілактичного характеру до свого чоловіка ОСОБА_1 , оскільки останній вчинив з нею сварку, в ході якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а.с.4).

Сім`я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, одружений, є пенсіонером, в судовому засіданні своєї провини не спростовував, щиро розкаявся.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин вчинених правопорушень, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинив вказані правопорушення, щиро розкаявся, що є обставиною, що пом`якшує відповідальність, висловив критичну оцінку своїм діям, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні просила не наказувати останнього, оскільки вони примирилися, відсутність суттєвих негативних наслідків від вчиненого та враховуючи дані про ОСОБА_1 , який не є особою з інвалідністю, одружений, не працює, є пенсіонером, крім того, є підстави вважати, що він не буде допускати подібного надалі, суд вважає за можливим застосувати до останнього ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 36, ч.1 ст.173-2, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова