єдиний унікальний номер справи 546/292/21
номер провадження 3/546/100/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піски-Удайські Чорнухинського р-ну Полтавської обл., громадянина України, військовослужбовця в/ч № НОМЕР_1 розташованої в м.Чугуїв Харківської обл., зі слів особи, інваліда ІІ групи, не депутата, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП судом не встановлено, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,-
в с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу серії АПР18 №633656 від 24.03.2021, ОСОБА_1 24.03.2021 близько 14:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3 , що виразилося в образах та погрозах, що могло завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілій, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив зазначені у протоколі обставини, щиро розкаявся, запевнив суд, що в майбутньому подібне не повториться. Окрім того, пояснив, що 24.03.2021 близько 14:20 год. він повернувся до місця свого проживання в стані алкогольного сп`яніння, між ним та його дружиною ОСОБА_3 виник конфлікт в ході якого він виражався нецензурною та брутальною лексикою, однак фізичної сили відносно неї не застосовував. Зазначив, що він є інвалідом ІІ групи, однак жодних доказів на підтвердження даного факту надати не може.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Пунктом 14 частини 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, додані до протоколу, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №633656 від 24.03.2021 (а.с.2); копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №190664 (а.с.3); довідку з ІТС ІПНП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.4); рапорт помічника чергового сектору поліцейської діяльності №1 (м.Решетилівка) (а.с.5); письмові пояснення ОСОБА_3 в яких вказано, що 24.03.2021 близько 14:20 год. між нею та її чоловіком ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація через те, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. В ході даної сварки ОСОБА_1 виражався нецензурною та брутальною лайкою по відношенню до своєї дружини та доньок: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Під час даного конфлікту ОСОБА_1 застосовував фізичну силу, а саме хапав за одяг та штовхався (а.с.6); письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в яких вказано, що 24.03.2021 близько 14:20 год. у їхньої матері виникла конфліктна ситуації із їх батьком, на підставі того, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час даного конфлікту ОСОБА_1 застосовував фізичну силу, а саме хапав їх за одяг та штовхався (а.с.7-8); письмові пояснення ОСОБА_1 , які повністю узгоджуються із його показами, наданими у судовому засіданні (а.с.9), суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно ст. 33 КУпАП при призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.34 КУпАП, суд вважає щире розкаяння.
Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.35 КУпАП суд вважає вчинення адміністративного правопорушення в стані сп`яніння.
Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддя враховує особу правопорушника, його поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, ставлення до скоєного, яке розцінює як дійове каяття, наявність обтяжуючої обставини, завдану шкоду потерпілій та приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника стягнення у виді мінімального розміру штрафу, що передбачено санкцією статті, вважаючи, що це стягнення є достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження в нього групи інвалідності, суд не може звільнити останнього від сплати судового збору.
У зв`язку із чим, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири).
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О. Романенко