Єдиний унікальний номер 341/408/21
Номер провадження 3/341/394/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП щодо: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2021 № 232117 ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за наступних обставин, викладених у протоколі.

24.02.2021 о 14 годин 47 хвилин у місті Галичі по вулиці Львівській ОСОБА_1 керував автомобілем н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. У медичний заклад водій їхати відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2. 9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в описаному правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно 24.02.2021 його зупинили працівники поліції, коли він рухався по вул. Львівській у місті Галичі. Причину зупинки він так і не зрозумів, вважає її безпідставною. З поясненнями працівника поліції, який сказав, що у нього були вимкнуті габарити за межами населеного пункту, не погоджується. Дуже поспішав до прооперованого батька, щоб привезти ліки. На пропозицію пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння із застосування спеціального технічного засобу погодився, оскільки з незрозумілих йому причин цього вимагали працівники поліції. Хотів якомога скоріше завершити процедуру і поїхати до хворого батька. Після надання згоди на проходження огляду працівники поліції посадили його у свій службовий автомобіль та разом поїхали на АЗС, яка знаходиться близько 2 кілометрів від місця зупинки його транспортного засобу.

Уже на АЗС працівники поліції залучили двох осіб та дали йому продути прилад Драгер, який уже був готовий до використання із вставленою до цього розпечатаною трубкою. Після відображеного результату приладу він не погодився із показником 0,41 % проміле, але від проходження огляду в лікарні дійсно відмовився, оскільки поспішав до батька. Пояснив, що підписав усі документи, які йому дали, у тому числі протокол і показник приладу «Драгер», оскільки на цьому наполягали працівники поліції, зазначивши, що це свідчить лише про його ознайомлення зі змістом цих документів. Пройшовши усі процедури, поїхав до хворого батька.

Також, ОСОБА_1 у судовому засіданні просив звернути увагу на те, що на його вимогу працівники поліції не надали сертифікат на прилад «Драгер».

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам і поясненням особи, суддя виходить з такого.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, згідно з Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх допустимості і достовірності.

Чинний КУпАП не визначає поняття допустимості доказів, проте відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, отримані з порушенням установленого порядку докази не можуть бути покладені в основу судового рішення за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2. 9 «А» ПДР України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З оглянутих у судовому засіданні відеозаписів з відео реєстратора службового автомобіля поліцейських та нагрудної камери працівників патрульної поліції вбачається, що особу було зупинено на автомобільній дорозі. Як пояснив ОСОБА_1 це вул. Львівська. Після розмови з водієм працівник поліції, повертаючись до службового автомобіля жестом великого пальця правої руки виявив власне задоволення. Відеозапис не відображає факту ввімкнутих чи вимкнутих передніх фар автомобіля особи, оскільки здійснювався постійно ззаду автомобіля ОСОБА_1 .

У статті 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено перелік підстав для зупинки транспортного засобу, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Суддя, дослідивши наявні матеріали справи не встановив доказів фіксації працівниками поліції порушення ОСОБА_1 . Правила дорожнього руху, що давало б підстави для зупинки транспортного засобу особи.

Оцінивши усі наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення особи, доходжу висновку про те, що наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами з огляду на таке.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, а саме розділу «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП», огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Так само відповідно до приписів статті 266 КУпАП (у редакції, чинній на час події) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Крім того, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), визначено таке.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3 Розділу ІІ Інструкції).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5 Розділу ІІ Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п. 6 Розділу ІІ Інструкції).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 Розділу ІІ Інструкції).

Крім того, пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, з огляду на викладені приписи Інструкції, якщо результати установлення стану алкогольного сп`яніння особи отримано в порушення вимог Інструкції, то такі вважаються недійсними.

З оглянутого відеозапису у судовому засіданні установлено, що огляд на стан сп`яніння поліцейські провели не на місці зупинки транспортного засобу особи. Так само на роздруківці з приладу «Драгер» з результатом огляду зазначено, що огляд проведено за адресою вул. Осмомисла, 77, тобто не на вулиці Львівській, де було зупинено ОСОБА_1 .

Також, вважаю за необхідне зазначити, що наявні у справі відеозаписи, які не є суцільним записом, не містять доказів надання до відома особі сертифіката відповідності технічного засобу «Драгер». Хоч, згідно з поясненнями ОСОБА_1 , останній такий документ вимагав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суддя позбавлений можливості самостійно витребувати у органу поліції додаткові докази винуватості особи, зокрема, обґрунтованості зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , наявності сертифіката відповідності приладу «Драгер» тощо.

Водночас, аналізуючи всі дані в сукупності і взаємозв`язку, у тому числі враховуючи не доведення наявності правових підстав для зупинки транспорту особи, відмінність місця зупинки транспортного засобу від місця фактичного проведення огляду, прояв упередженого ставлення поліцейського до особи водія ще до проведення огляду, відсутність доказів надання до відома особі сертифіката відповідності технічного засобу «Драгер» та наявності такого взагалі, вважаю, що результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, отримані з порушенням вимог Інструкції, є недійсними, тобто недопустимими доказами у цій справі, оскільки оформленні з порушенням вимог вищевикладених приписів законодавства.

Зазначаю, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП та суть порушення п. 2. 9 «А» ПДР України полягає, зокрема, у керуванні особою транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Оскільки, належними і допустимими доказами у цій справі у встановленому законодавством порядку не доведено поза всяким розумним сумнівом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, доходжу висновку про те, що описана у протоколі від 24.02.2021 № 232117 об`єктивна сторона правопорушення в частині керування транспортним засобом особою саме у стані алкогольного сп`яніння не підтверджена та не установлена під час судового розгляду справи.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМ. Р. Мергель