Справа № 603/18/21
Провадження № 3/603/60/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2021 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від управління патрульної поліції в Івано-Франківській області департаменту патрульної поліції національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого згідно протоколу про адміністративне правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого згідно поданої ним заяви за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого

-за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участі:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Любчика С.Р.

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ДПР18 №101700 від 25.12.2020 року про адміністративне правопорушення, складеного заступником командира взводу 2 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Циганчуком І.І. вбачається, що 25.12.2020 року близько 04 год. 25 хв. ОСОБА_1 , в м.Івано-Франківськ по вул.Симоненка 33 керував транспортним засобом марки ВАЗ 211540 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5, ПДР України, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що алкогольні напої останній не вживав, від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, хоча на думку працівників поліції він відмовився від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що працівники поліції не пропонували йому пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, ніяких свідків при складанні протоколу не було, а тому просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №101700 від 25.12.2020 року надано такі докази:

- Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції де вказано, що поліцейським, у результаті огляду ОСОБА_1 , виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів;

- пояснення ОСОБА_2 згідно якого останній підтвердив, що у його присутності ОСОБА_1 відмовився у встановленому Законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «ДРАГЕР» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, що засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №101700;

- пояснення ОСОБА_3 згідно якого останній підтвердив, що у його присутності ОСОБА_1 відмовився у встановленому Законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «ДРАГЕР» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, що засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №101700;

- диск із відеозаписами з нагрудної камери, на якому міститься декілька фрагментів відеозаписів.

Розглядаючи вказану справу суд виходить з такого.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП окрім керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння передбачають відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для складу адміністративного правопорушення необхідно, щоб водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6 вищевказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З відеозаписів долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення досліджених в судовому засіданні проглядається момент розмови працівників поліції з ОСОБА_1 під час якого йому пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, з використанням спеціальних технічних засобів. Останній погодився пройти такий огляд та пробував продути в спеціальний технічний засіб проте дії ОСОБА_1 визвали в працівника поліції підозру про ухилення останнього від проходження в установленому Законом порядку проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння в результаті чого працівник поліції дійшов висновку, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду.

Також, як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, хоча ОСОБА_1 з самого початку не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а склали протокол в якому зазначили, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, яких не було при складанні протоколу і на відеозаписах вони відсутні.

Окрім зазначеного, суд не бере до уваги як доказ «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так як дане направлення не завірене належним чином працівником поліції який складав дане Направлення та не зазначено в ньому про відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

На відеозаписі, що міститься в матеріалах справи не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, та факту керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом.

Фабула викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №101700 не містить посилання на те, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку освідчення на стан сп`яніння в медичному закладі, а також не містить конкретного обвинувачення, оскільки з її змісту не відомо, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке йому інкриміновано, адже з її змісту вбачається, що від проходження огляду на місці на стан сп`яніння, у встановленому Законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, коли з відеозаписів видно, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян