Провадження № 3/337/591/2021
ЄУН № 337/1677/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувши адміністративні протоколи Серії ВАБ № 030864, ВАБ № 030875 , які надійшли з ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 173-2, ч.1 ст.44-3 КУпАП

Роз`яснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України,-

В С Т А Н О В И Л А :

31.03.2021 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Цього ж дня до суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та беручи до уваги вимоги ст.36 КУпАП - справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні, суддя вважає за необхідне матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та присвоїти один єдиний номер справи ЄУН № 337/1677/21.

Так, 01.03.2021 року о 20-00 годині гр. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру , в ході якого виражався нецензурною лайкою, вимагав гроші, погрожував фізичною розправою на адресу своєї матері ОСОБА_2 , тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

30.03.2021 року о 10-40 год. гр. ОСОБА_3 , в порушення п.2 п.п 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., 14.01.2021 року знаходячись за адресою : м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, 10 , перебував у громадському місці без документів, що посвідчуюсь особу, а саме паспорту громадянина України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив обставини на підставі яких відносно нього складено адміністративні протоколи. Вину у вчиненому визнав та просив призначити адміністративне стягнення за ч.1 ст.173 -2 КУпАП у вигляді адміністративного арешту, мотивуючи тим, що громадські роботи він відпрацьовувати безкоштовно не бажає, а стягнення у вигляді штрафу сплати не зможе через відсутність коштів.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови) , що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.245, ст.280, ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення , одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність правопорушника підтверджується сукупністю даних, які є у матеріалах справи : протоколом про адміністративне правопорушення , протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 з яких вбачаються повністю викладені в протоколі обставини вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення , передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а також поясненнями самого правопорушника, який розповів суду як та при яких обставинах скоїв правопорушення в яких визнав себе винним.

Відповідно ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані суддею за ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення насильства у сім`ї та за ч.1 ст.44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даних адміністративних правопорушень, та винуватість в них ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, особу правопорушника, який визнав себе винуватим у вчинених правопорушеннях та просив призначити йому стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді адміністративного арешту, мотивуючи тим, що громадські роботи він відпрацьовувати безкоштовно не бажає, а стягнення у вигляді штрафу сплати не зможе через відсутність коштів, суддя з рахуванням позиції правопорушника вважає ОСОБА_1 за ч.1 ст.173 -2 КУпАП стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковане правопорушення у вигляді адміністративного арешту. Щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУаАП , враховуючи особу правопорушника та малозначність правопорушення, обставини скоєння адміністративного правопорушення та відсутність будь яких наслідків, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 дію ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 9, 23, 32, 33, 36, 44-3, 173-2, 221, 245, 256, 280, 283, 284, 286 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,суддя, -

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України за ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 3 (три) доби.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП у виду малозначності вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України на користь держави (Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету : 22030106) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 454,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя

Хортицького районного суду С.А. Ширіна м. Запоріжжя

31.03.2021