справа № 208/383/21
№ провадження 3/208/617/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 29 грудня 2007 року Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 115846 від 06.01.2021 року, -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративне правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 115846 від 06.01.2021 року, слідує, що 06.01.2021 року о 10:21 годині, ОСОБА_1 знаходився в магазині «Beer shop», який розташований за адресою: м. Кам`янське Дніпропетровської області, вулиця Мурахтова № 8, виражався у бік ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою та вдарив рукою, погрожував фізичною розправою, порушуючи своїми діями громадський порядок та спокій громадян, скоїв дрібне хуліганство, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не визнав, адвокат Куценко В.А. надав до суду пояснення, які були долучені до матеріалів справи, де викладені обставини з приводу чого було складено протокол, з яких вбачається, що підставою виклику поліції 06 січня 2021 року за місцем складання протоколу було саме повідомлення ОСОБА_1 на 102, про те, що його матері ОСОБА_3 , невстановлена особа, погрожуючи ножем спричинила тілесні ушкодження. При виїзді на місце, працівниками поліції було отримано заяву саме від ОСОБА_1 про скоєння злочину відносно його матері ОСОБА_3 , громадянином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Результат розгляду даної заяви на теперішній час ОСОБА_1 не відомий. Відомостей від посадових осіб Кам`янського ВП про розгляд заяви про злочин відносно його матері ОСОБА_3 , він не отримував. В цій заяві ОСОБА_1 повідомляв органи поліції про те, що саме громадянин ОСОБА_2 , будучу в нетверезому стані, наніс удар ножем в горло його матері ОСОБА_3 , при цьому лезо випадково не достало до горла громадянки ОСОБА_3 , а тільки порізало її куртку, бо він вибив ножа. Але на підставі чого, без з`ясування обставин причин виклику працівників поліції був складений протокол 06 січня 2021 року, серії ВАБ №115846, відносно ОСОБА_1 залишається незрозумілим, оскільки ніж знаходився саме у громадянина ОСОБА_2 , наявність якого підтверджує сам громадянин ОСОБА_2 у своїх поясненнях, але чомусь працівниками поліції ніж у ОСОБА_2 не вилучався, а цього громадянина було вказано в протоколі як свідка та потерпілого, в присутності якого відносно ОСОБА_1 було складено протокол, і це тільки підтверджує те що інформація зазначена в протоколі, не відповідає істині по справі та даний протокол не може бути розглянутий, оскільки окрім нього інших доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 матеріали справи не містять, тому просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення та закрити провадження по справі, оскільки а ні самої події а ні складу правопорушення не було.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Відповідно до ст. 173 КУпАП правопорушенням є дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол серії ВАБ № 115846 від 06.01.2021 року про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 ; письмові пояснення надані в судовому засіданні, в яких адвокат Куценко В.А. виклав обставини, що стали підставою для складання протоколу; письмові пояснення ОСОБА_2 , який вказав, що у нього з незнайомим хлопцем в магазині розливного пива, виник конфлікт, хлопець ліз до нього битися, він тоді дістав з кишені розкладний ніж, але він його не розкладав, хотів лише налякати хлопця, після чого мати цього хлопця бризнула йому в обличчя з газового балончика, він виражався у бік хлопця грубою нецензурною лайкою, після чого викликали поліцію, працівники поліції провели з ним профілактичну бесіду; рапорт від 06.01.2021 року, згідно якого, саме ОСОБА_1 викликав поліцію, 06.01.2021 року о 10:32 годині, у зв`язку з тим, що на його матір ОСОБА_3 , 1969 року народження, був скоєний напад невідомим чоловіком з ножем, який приставив ніж до вуха його матері та попередив, що може завдати тілесних ушкоджень матері та вдарив її кулаком по голові, і він зможе його впізнати, по приїзду на місце, працівники поліції були встановлені особистості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які ображали один одного нецензурною лайкою, у ОСОБА_2 було вилучено предмет схожий на ніж, обидва погрожували один одному фізичною розправою та було складено відносно кожного адміністративні протоколи за ст. 173 КупАП, суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Вказані дії орган, який розглядає справу повинен вчинити для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 173 КУпАП правопорушенням є дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до п.п. 1, 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція № 1395), до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа, у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, співробітниками поліції надано протокол серії ВАБ № 115846 від 06.01.2021 року, пояснення ОСОБА_2 , який підтвердив, що в нього виник конфлікт з хлопцем, але не вказав з ким саме, та вказав що саме він дістав з кишені розкладного ножа, щоб налякати хлопця, та саме він виражався у бік хлопця нецензурною лайкою та рапорт від 06.01.2021 року, інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в матеріалах справи не міститься.

Аналізуючи вказані докази суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини, особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

З огляду на вищевикладене, оцінивши наявність доказів в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 247, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Івченко Т. П.