Справа № 760/2077/21
Провадження №3/760/2180/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М. з участю представника Київської митниці Державної митної служби України Келеберденка В.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 15.05.1999 року Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області,

за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва від Київської міської митниці Державної митної служби України України надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №1708/10000/20 від 30 жовтня 2020 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до зазначеного протоколу, 09 липня 2019 року до митного поста «Житомир» Житомирської митниці ДФС подано митну декларацію UA101090/2019/008279 з метою митного оформлення в режимі «Імпорт» автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», номер кузова НОМЕР_3 . Одержувач - громадянин ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Для митного оформлення вищевказаного транспортного засобу разом із з товаросупровідними документами був наданий інвойс №301974 від 04 липня 2019 року із зазначеною в ньому вартістю автомобіля 30000 шведських крон.

Ввезення вищевказаного автомобіля 07 липня 2019 року здійснював ОСОБА_1 (паспорт громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_4 ) через зону діяльності Волинської митниці ДФС на підставі інвойсу №301974 від 04.07.2019 із зазначеною вартістю автомобіля 30000 шведських крон (еквівалент 83272,17 грн. на дату перетину кордону).

З метою проведення перевірки на автентичність поданих до митного оформлення товаросупровідних документів було направлено запит до митних органів королівства Швеції з метою підтвердження фактурної вартості автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT» номер кузова НОМЕР_3 згідно наданого до митного оформлення інвойсу №301974 від 04 липня 2019 року

Листом Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 06.08.2020 №20/20-02-01/7.8/1732 отримано копію рахунку-фактури від 01.07.2019 №б/н, згідно якої автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT» номер кузова НОМЕР_3 був проданий громадянину ОСОБА_1 за 50700 шведських крон (еквівалент 140729,97 грн. на дату перетину кордону).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії на переміщення та перемістив товар, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», номер кузова НОМЕР_3 . вартістю 140729,97 гривень через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення та митного оформлення товарів підроблених документів, а саме інвойсу №301974 від 04.07.2019, який містить неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу.

В судовому засіданні представник Київської міської митниці вважав обставини викладені в протоколі про порушення митних правил доведеними та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останнього.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки правопорушення він не вчиняв. Пояснив, що придбання автомобіля за кордоном та переміщення його в Україну йому доручила ОСОБА_2 на підставі довіреності від 02.07.2019 року. У Швецію він прилетів 03 липня 2019 року і наступного дня на підставі фактури №301974 від 04 липня 2019 року придбав автомобіль марки «VOLKSWAGEN» від імені ОСОБА_2 за 30000 шведських крон, що за курсом НБУ на дату придбання становило 83911,86 грн. При цьому документи для митного оформлення він не подавав, оскільки це здійснював агент з митного оформлення.

Заслухавши представника митного органу та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як встановлено судом, 30 жовтня 2020 року було складено протокол №1708/10000/20 про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, а саме за переміщення через митний кордон України автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», номер кузова НОМЕР_3 вартістю 140729,97 гривень з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення та митного оформлення товарів підроблених документів - інвойсу №301974 від 04.07.2019, який містить неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу у сумі 30000 шведських крон. Адже згідно рахунку-фактури №б/н від 01 липня 2019 року, який надійшов за запитом митних органів королівства Швеції, вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT» номер кузова НОМЕР_3 становить 50700 шведських крон.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться в провину переміщення та вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо його митної вартості.

Підробленими необхідно вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації про факти, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими відбитками печаток, штампів, підписами тощо.

Згідно ст.251 КУпАП та ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Разом з тим, суду не надано жодних належних доказів на підтвердження подання ОСОБА_1 митному органу підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості транспортного засобу.

Згідно ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ст.266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно інвойсу №301974 від 04 липня 2019 року як покупець вказана ОСОБА_3 ридбання автомобіля за кордоном та переміщення його в Україну було здійснено ОСОБА_1 на підставі довіреності від 02.07.2019 року, виданої від імені ОСОБА_2 .

Як встановлено з декларації UA101090/2019/008279, яку було подано 09 липня 2019 року до митного поста «Житомир» Житомирської митниці ДФС, ОСОБА_1 зазначений у п.8 «Одержувач». Разом з тим у п.9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» цієї ж декларації вказано ОСОБА_2 , а в п.14 «Декларант» - ФОП ОСОБА_4 .

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012 року, у

- п.8 зазначається відомості про одержувача або громадянина, який безпосередньо ввозить їх на митну територію України.

- п.9 зазначаються відомості про резидента, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту).

- п.14 наводяться відомості про декларанта, якщо товари декларуються декларантом; уповноважену особу, якщо товари декларуються особою, уповноваженою на це декларантом. Якщо товари, що переміщуються через митний кордон України іншою особою, декларуються митним брокером, додатково зазначаються серія й номер ліцензії на провадження митної брокерської діяльності та дата її видачі.

Тобто, заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення здійснюється під час процедури декларування, і є обов`язком або самого декларанта як власника, або уповноваженої особи, якщо товари декларуються особою, уповноваженою на це декларантом.

Однак, ОСОБА_1 не був ні декларантом, ні уповноваженою ним особою, а тому не може бути суб`єктом порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, оскільки він не подавав документи для митного оформлення.

Крім того, рахунок-фактура №б/н, відповідно до якого вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT» номер кузова НОМЕР_3 становить 50700 шведських крон виданий 01 липня 2019 року. Проте ОСОБА_1 прилетів у Швецію літаком 03 липня 2019 року, що підтверджується відміткою у закордонному паспорті.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду також не надано.
Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

За змістом диспозиції ч.1 ст.483 Митного кодексу України, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з суб`єктивної сторони вчиняються тільки з прямим умислом, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала настання цих наслідків, тобто винний у скоєнні порушення митних правил за ч.1 ст.483 МКУ чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх вивезти з України з порушенням встановленого порядку.
Однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ст.483 ч.1 МК України.

Згідно ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251-252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.3, 95, 458-459, 470, 495, 522, 527 Митного кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Солом`янського
районного суду м. Києва Н.М. Аксьонова