Номер провадження: 33/813/349/21
Номер справи місцевого суду: 947/4904/20
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретарів судового засідання Янковської Ю.Л., Маслова Р.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Ільіна С.В., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Серебрій Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ільіна С.В. на постанову Київського районного суду Одеської області від 28 квітня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який працює завідуючим господарством СККПО, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнутий судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 05 лютого 2020 року о 00 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Subaru Forester, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр.Небесної Сотні Одеської області Овідіопольського району с.Лиманка, напроти буд.107, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, і на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем BMW, державний номер НОМЕР_2 , який стояв в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Ільін С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив про те, що справа була розглянута без участі ОСОБА_1 , копія постанови йому вручена не була та засобами поштового зв`язку на його адресу не надсилалась.

Копію постанови захисник Ільін С.В. отримав лише 10 лютого 2021 року, а тому саме з цієї дати розпочався перебіг строку на апеляційне оскарження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Під час судового розгляду судом були невірно встановлені фактичні обставини справи, було проігнороване клопотання сторони захисту про виклик в судове засідання свідків для дачі своїх показань. Також без розгляду залишена заява про призначення по справі судової трасологічної експертизи. Крім того справа розглянута без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До початку апеляційного розгляду від представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Серебрій Г.Г. надійшов відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, в якому вона просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначила, що суд правомірно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , оскільки останній свідомо зловживав своїми процесуальними правами та, не з`являючись в судові засідання, намагався затягнути розгляд справи з метою закінчення трьохмісячного строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На думку представника потерпілого суд повно та об`єктивно розглянув справу, дав належну оцінку наявним в ній доказам та прийняв законну та обґрунтовану постанову про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, особу що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ільіна С.В., які підтримали апеляційну скаргу, думку представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Серебрій Г.Г., яка заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник Ільін С.В. зазначив про те, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист, розглянувши справу без його участі.

Апеляційний суд вважає вказані доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст.277 КУпАП встановлено справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В провадження судді Київського районного суду м.Одеси Борщова І.О. справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 надійшла 06 березня 2020 року.

Перше судове засідання по справі було призначено на 09 годину 20 березня 2020 року, проте ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перенесення розгляду справи через зайнятість на роботі.

В наступне судове засідання призначене на 09 годину 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення судового засідання до суду не звертався.

При цьому ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, що підтверджується його розпискою від 10 квітня 2020 року (а.с.17).

Враховуючи вимоги ч.1 ст.277 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення мають скорочений термін розгляду, який становить лише 15 днів, суд першої інстанції 28 квітня 2020 року розглянув справу за відсутності ОСОБА_3 , який про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 свідомо не скористався своїм правом на доступ до суду, а суд першої інстанції мав всі передбачені КУпАП підстави розглянути справу без його участі.

Апеляційний суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлену на безпідставне затягування судового процесу з метою спливу 3-ох місячного строку, передбаченого ст.38 КУпАП для застосування до нього адміністративного стягнення за ст.124 КУпАП.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника Ільіна С.В. про те, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист,

Більш того, ОСОБА_1 мав можливість скористатися правовою допомогою адвоката, для представництва та захисту його інтересів, що ним зроблено не було.

Частиною 1 ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку наявним у справі доказам, вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 05 лютого 2020 року о 00 годин 20 хвилин він керував транспортним засобом Subaru Forester, державний номер НОМЕР_1 та рухався по пр.Небесної Сотні в с.Лиманка з боку вул.Ак.Вільямса м.Одеси. Напроти буд.107 автомобіль BMW, державний номер НОМЕР_2 знаходився посередині смуги, по якій рухався його транспортний засіб Subaru Forester. В умовах недостатньої видимості, відсутності дорожньої розмітки та освітлення він не встиг екстрено загальмувати, оскільки було слизьке покриття дороги та йшов сильний дощ. З цих підстав сталося зіткнення з автомобілем BMW, державний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, який стояв без руху на дорозі без габаритних вогнів, перпендикулярно напрямку руху його автомобіля.

ОСОБА_1 та його захисник наголошували про те, що ДТП сталося саме з вини водія BMW, який неправильно припаркував свій автомобіль на проїзній частині дороги.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого рішення за результатами апеляційного розгляду, апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №075335 убачається, що 05 лютого 2020 року о 00 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Forester, державний номер НОМЕР_1 , по пр.Небесної Сотні Одеської області Овідіопольського району с.Лиманка, напроти буд.107, не врахував дорожньої обстановки, і на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем BMW, державний номер НОМЕР_2 , який стояв в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1 Правил дорожнього руху України.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з протоколом.

Проте, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов висновку про те, що він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а отже визнає його допустимим доказом у справі.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 убачається, що 05 лютого 2020 року близько 00 год. 22 хв. в його автомобіль BMW, державний номер НОМЕР_2 , який стояв без руху на узбіччі дороги в с.Лиманка Одеської області, напроти буд.107 пр.Маршала Жукова в`їхав транспортний засіб Subaru Forester, державний номер НОМЕР_1 , який рухався з боку вул.Ак.Вільямса. Водій автомобілю Subaru Forester був з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , 05 лютого 2020 року о 00 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_2 він став свідком того, як автомобіль Subaru Forester, державний номер НОМЕР_1 , який рухався з боку вул.Ак.Вільямса скоїв зіткнення з автомобілем BMW, державний номер НОМЕР_2 , який знаходився без руху та був припаркований на узбіччі. Водій автомобіля Subaru мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Факт перебування водія автомобілю Subaru Forester ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується копією позитивного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05 лютого 2020 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Крім того в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься постанова від 14 травня 2020 року (справа №947/3639/20), якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи 3-х місячного строку накладення адміністративно стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили не оскаржувалась ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

З мотивувальної частини вказаної постанови убачається, що 05 лютого 2020 року о 00 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Forester, державний номер НОМЕР_1 в Овідіопольському районі, с.Лиманка по проспекту Небесної Сотні, 107, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито з нереабілітуючих підстав, апеляційний суд визнає доведеним той факт, що в момент розглядаємої дорожньо-транспортної пригоди водій Subaru Forester ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.9) Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту в якості свідка був допитаний громадян ОСОБА_5 , який в момент пригоди знаходився в автомобілі Subaru Forester під керуванням ОСОБА_1 в якості пасажира.

Вказаний свідок надав показання про те, що автомобіль BMW, державний номер НОМЕР_2 знаходився не на узбіччі дороги де сталось зіткнення, а на проїзній частині дороги по якій рухався автомобіль Subaru Forester під керуванням ОСОБА_1 . При цьому свідок зазначив, що автомобіль BMW був припаркований перпендикулярно напрямку руху автомобілю Subaru Forester.

Апеляційний суд критично ставиться до показань вказаного свідка, оскільки він тривалий час підтримує приятельські відносини з особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Крім того зі слів свідка ОСОБА_5 він особисто страхував автомобіль ОСОБА_1 . Subaru Forester та деякий час керував ним.

Про зацікавленість свідка ОСОБА_5 в результатах розгляду даної справи свідчить і наявна в матеріалах справи заява за його підписом на адресу Генерального директора ПрАТ СК АСКО ОСОБА_6 . У вказаній заяві ОСОБА_5 просив надати йому наявні фотографії пошкоджень транспортного засобу BMW, державний номер НОМЕР_2 зроблені під час огляду аварійним комісаром або експертом, а також просив надати йому копію експертного дослідження.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника Ільіна С.В про те, що винуватцем ДТП є водій транспортного засобу BMW, державний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду жодними належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд вважає, що належним виконанням п.12.1 Правил дорожнього руху, а також керуючи автомобілем у тверезому стані водій ОСОБА_1 мав можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 05 лютого 2020 року за його участі.

В апеляційній скарзі захисник Ільін С.В. просив скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2020 року та закрити справу про адміністративне правопорушення. Проте апеляційний суд визнає такі вимоги захисника необґрунтованими оскільки захисник не конкретизував на підставі якого саме пункту ст.247 КУпАП апеляційний суд мав би закрити провадження по справі.

Таким чином, всі доводи викладені в апеляційній скарзі захисника Ільіна С.В та наведені ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності постанови суду першої інстанції є необґрунтованими та, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а також від подальшої цивільно-правової відповідальності за відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку наявним в ній доказам та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Ільіна С.В . є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ільіна С.В. - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду Одеської області від 28 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко