Справа №: 343/534/21
Провадження №: 3/0343/202/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм в ТзОВ "Гранд - Транс", в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3; ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

24 березня 2021 року до Долинського районного суду Івано Франківської області надійшов протокол серії АПР18 №373885 від 12.03.2021 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким, 12.03.2021 о 13.20 год ОСОБА_1 в м. Долина по вул. Міцкевича здійснював перевезення пасажирів пасажирським автомобілем марки "Mercedes - Benz Sprinter" д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги постанови КМУ №104 від 17.02.2021 та протокол №6 від 23.02.2021.

01 квітня 2021 року до Долинського районного суду Івано Франківської області надійшов протокол серії АПР18 №373702 від 23.03.2021 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким, 23.03.2021 о 11.45 год ОСОБА_1 на автодорозі Н-10 в с. Раків Брошнів - Осадської ОТГ здійснював перевезення пасажирів пасажирським автомобілем марки "Mercedes - Benz Sprinter" д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги постанови КМУ №104 від 17.02.2021 та протокол №6 від 23.02.2021.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 44-3; ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не визнав, пояснив що перевозив медичних працівників в с. Раків, був зупинений працівниками поліції, однак протокол в його присутності не складався, жодних правопорушень йому у вину не ставилось.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозапис:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3; ч. 1 ст. 44-3 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №373885 від 12.03.2021 в якому викладена суть правопорушення;

- світлокопії, на яких зображено транспортний засіб марки "Mercedes - Benz Sprinter" д.н.з. НОМЕР_2 ;

- оптичний диск з відеозаписом, який здіснено без аудіозвуку, на якому зображно як працівники поліції зупини транспортний засіб марки "Mercedes - Benz Sprinter" д.н.з. НОМЕР_2 , однак складання протоколу вказний відеозапис не містить.

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №373702 від 23.03.2021 в якому викладена суть правопорушення;

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за потрібне зазначити таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відносно протоколів про адміністративні правопорушення серії АПР18 № 373885 від 12.03.2021 та серії АПР18№373702 від 23.03.2021 та доданих до них документів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3 КУпАП; ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При цьому суд виходить з таких обставин та мотивів.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування норм, розміщених в інших нормативно правових актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретний пункт (підпункт) постанови КМУ №104 від 17.02.2021, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Крім того, суд звертає увагу, що вказана постанова лише вносить зміни до деяких актів Кабінету Міністрів України, вона не встановлює обмежень та підстав для притягнення до відповідальності.

Посилання на пункт 2 протоколу № 6 від 23.02.2021 ТЕБ і НС суд не бере до уваги, оскільки поліцейським не вказано якої саме комісії стосується вказаний протокол.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Малофеєв проти Росії», відповідно до якого, якщо в протоколі адміністративного правопорушення не відображено всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, або відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, суд позбавлений процесуальної можливості вносити зміни чи редагувати протокол про адміністративне правопорушення, у тому числі, самостійно встановлювати та зазначати який саме пункт нормативно - правового акту був порушений, усуваючи таким чином допущені посадовою особою поліції недоліки і як наслідок, дійти висновку про наявність у діях особи складу та події адміністративного правопорушення.

Що стосується наданого працівниками відеозапису, то такий здійснено невідомими особами без зазначення їх посади, місця здійснення зйомки. Із вказаного відеозапису неможливо встановити особу, якій дане правопорушення ставиться у вину. Крім того, даний відеозапис не місить відомостей про те, що у присутності ОСОБА_1 складався, чи вручався протокол про адміністративне правопорушення,а перевірялись документи.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Тому, як вбачається з матеріалів справи, крім протоколів про адміністративні правопорушення, які складено з порушеннями та відеозапису, який не підтверджує вчинення правопорушення, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3 КУпАП; ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44-3; ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів