Справа № 201/2599/21
Провадження № 3/201/1998/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 лютого 2021 року о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 13 по вул. Космічна в м. Дніпрі став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкодив автомобіль «БМВ», д/н НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 , з`явившись до суду, не оспорював фактичних обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього, повідомивши, що він дійсно знаходився за кермом автомобіля «Ніссан», д/н НОМЕР_1 , в час та місці зазначені в протоколі, де позаду нього був припаркований автомобіль «БМВ», д/н НОМЕР_2 , однак здійснивши з ним контактування, він вийшов на вулицю та оглянув зазначені автомобілі, однак не вияв на них видимих пошкоджень, а тому поїхав далі.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 101716 від 25 лютого 2021 року, рапортом поліцейського, схемою місця дорожньо-транспортної події від 19 лютого 2021 року, фотографіями з місця ДТП, поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини правопорушника в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що вчинене правопорушення не являє собою великої суспільної небезпеки, оскільки не заподіяло скільки-небудь значної шкоди суспільним чи державним інтересам, так само як і правам та свободам громадян або іншим, охоронюваним законом цінностям, разом з цим особа, яка притягається до адміністративної відповідальності усвідомила протиправність своєї поведінки та є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, вважаю за необхідне у відповідності до ст. 22 КУпАП звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, у зв`язку з чим згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко