КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 753/3327/21 Головуючий у І-й інстанції -Шаповалова К.В.
апеляційне провадження № 33/824/1679/2021 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 рокуСуддя Київського апеляційного суду Заришняк Г.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно постанови, 07 лютого 2021 року близько 15:05 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного характеру, а саме: нанесення ударів відносно своєї малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП .

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення у повному обсязі та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції було порушено вимоги процесуального закону. Про розгляд справи на 23 лютого 2021 року ОСОБА_1 стало відомо 22 січня 2021 року, тобто з порушенням ст. 277-2 КУпАП, однак, судом першої інстанції їй було відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Також при розгляді даної справи суддею не були дотримані вимоги ст. 280 КУпАП, зокрема, не було з`ясовано питання - чи було вчинено адміністративне правопорушення. Дані з протоколу, заява про події, письмові пояснення про події, що мали місце 07.02.2021 р., не можуть бути визнані допустимими доказом по справі, оскільки суддя вправі обґрунтувати судові рішення лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі посилатися на показання, надані іншим службовими особами. Вказувала, що протокол про адміністративне правопорушення складено 10 лютого 2021 року відносно подій, що відбулись 07 лютого 2021 року.

Також вказувала, що складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП нею здійснено не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів та з врахуванням характерувчиненого правопорушення, особи порушника, її ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих провину обставин, майнового стану,дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2021 року, поясненнями самої ОСОБА_1 , в яких вона підтвердила факт нанесення своїй малолітній доньці ударів кімнатним тапочком по різним частинам тіла(а.с.1,4-5).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд в порушення вимоги процесуального Закону не відклав розгляд справи на іншу дату, оскільки про наявність перебування даної судової справи апелянт дізналась лише 22 лютого 2021 року, а судове засідання було призначене на 23 лютого 2021 року, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 знайомилась з матеріалами справи, їй були відомі обставини справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 10 лютого 2021 року відтак, у ОСОБА_1 було достатньо часу для можливості реалізувати своє право на судовий захист. Крім того, остання не була позбавлена можливості з розумним інтервалом цікавитись щодо стану розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно неї.

В той же час апеляційним переглядом не встановлено обставин, які б доводили, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 не виконав вимог процесуального закону та неправильно застосував норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст.280 КУпАП, зокрема, не було з`ясовано питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, спростовуються безпосередньо самим протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та іншими зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 підтвердила в судовому засіданні суду апеляційної інстанції обставини вчинення нею правопорушення щодо своєї неповнолітньої доньки.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст.173-2 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Заришняк Г.М.