Провадження 3/554/156/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юрівка, Братського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого,

за ч.1 ст.173-2, ч. 1 ст.44-3, ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 013444 від 18.12.2020 року, 15 грудня 2020 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , вчинив стосовно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії економічного характеру, які полягали в тому, що він вигнав з квартири ОСОБА_3 .

Окрім того, 18.12.2020, о 11 год. 30 хв., ОСОБА_1 перебував у приміщенні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, що по вул.Сковороди, 2Б у м.Полтаві, без документів, що посвідчують особу та громадянство особи.

При цьому, 15 грудня 2020, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 за місцем проживання, що по АДРЕСА_2 , ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 15 грудня 2020 року, о 21 год 00 хв. була виявлена перехожими без супроводу дорослих на бульварі Євгена Коновальця, 2 в м.Полтаві.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05.01.2021 року вказані вище справи об`єднані в одне провадженні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не визнав та показав, що на теперішній час проживає у квартирі за вищевказаною адресою зі співмешканкою ОСОБА_4 та їхніми сімома дітьми, троє з яких його діти. Під час проживання у нього виникають непорозуміння з його доньками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , 2005 року народження. Останні ігнорують його вимоги як батька, не слухаються, без дозволу залишають житло. 15 грудня 2020 року, приблизно о 21 год. 00 хв., з ними вчергове виникла сварка, оскільки вони себе неналежно поводили, після чого доньки пішли з дому. Далі старшу доньку ОСОБА_3 працівники поліції передали його рідному брату ОСОБА_5 , а меншу ОСОБА_2 повернули в сім`ю. Жодних неправомірних дій він стосовно своїх доньок він не вчиняв. По питанню відсутності документів в приміщенні Полтавського ВП пояснив, що забув їх взяти. При цьому, по мірі можливості він намагається матеріально забезпечувати дітей, слідкує за їхньою поведінкою, навчанням, проведенням дозвілля, причини перебування малолітньої дитини у вечірній час на вулиці, без супроводу дорослих, суду пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що являється братом ОСОБА_1 . Останнього та його співмешканку охарактеризував як осіб, схильних до зловживання алкоголем. У їхній сім`ї виховується семеро дітей, яких вони не можуть забезпечити належним чином. 15 грудня 2020 року, приблизно о 21 год. 00 хв. працівники поліції привели його племінницю ОСОБА_3 , яка була недоглянута, у неї був педикульоз. На теперішній час дитина проживає в його сім`ї, повертатися до батька не бажає, оскільки її там ображають зведені брати та сестри, а той належним чином на це не реагує.

Допитана ОСОБА_3 показала, що являється донькою ОСОБА_1 . У неї склалися неприязнені стосунки з батьком, однак останній жодного разу не проявляв до неї домашнього насильства. Також вона не бачила фактів прояву домашнього насильства стосовно інших дітей, в тому числі молодшої сестри ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

За змістом вимог ст. 256, ч.1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Зокрема, статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На розгляд суду, окрім протоколу, ініціатором його складення, надано копії документів, які неможливо прочитати, а тому суд не може прийняти їх до розгляду.

Окрім того, із даних протоколу слідує, що домашнє насильство ОСОБА_1 вчинив стосовно донька ОСОБА_2 , а з квартири вигнав доньку ОСОБА_3 .

Таким чином, суть адміністративного правопорушення викладена не зрозуміло, оскільки не зазначено чітко особу стосовно яких вчинялося домашнє насильство.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Таким чином, на розгляд суду не надано жодного доказу про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Остання в судовому засіданні заперечила такий факт, як його не підтвердив і свідок ОСОБА_6 . Інші копії матеріалів є недоступними для читання та вивчення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що окрім порушень ст. 256 КУпАП, в справі ще відсутні достатні, допустимі та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, а отже склад вказаного правопорушення в його діях відсутній, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Статтею 44-3 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, приходжу до висновку, що його винуватість підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №01446 від 18.12.2020 року, рапортом інспектора з ювенальної превенції Полтавського ВП Приходько Д.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей.

Статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За вказаних обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше вчинив адміністративне правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, негативних наслідків від його дій не наступило, має скрутний матеріальний стан, а тому вважаю за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності, оскільки вчинене ним правопорушення є малозначним, а провадження в справі в цій частині закрити.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП за викладених вище обставин підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 013445 від 18.12.2020 року; рапортом начальника СВ Полтавського ВП Єфіменка Е., протколом прийняття заяви від ОСОБА_5 від 16.12.2020 року.

Зокрема, на розгляд суду надано рапорт старшого інспектора чергового Полтавського ВП Бірюкова О.О., з якого слідує, що 15.12.2020 року, о 21 год 23 хв. зі служюи 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , про те, що 15.12.2020 року о 21 год 22 хв. на бульварі Євгена Коновальця в м.Полтаві до нього підійшла дівчинка 10 років та повідомила, що її батько вигнав з квартири.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, слід врахувати обставини вчинення адміністративного правопорушення, його характер правопорушення, особу порушника, не вжиття заходів реагування на те, що малолітня дитина покинула житло та без супроводу дорослих, у вечірній час перебувала на вулиці, не вжиття заходів щодо її пошуків, пасивне відношення до такої поведінки малолітньої, а тому приходжу до висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді попередження.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого порушення, обмежившись усним зауваженням, провадження в даній справі в цій частині закрити.

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Січиокно