ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4354/21
провадження № 3/753/2471/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, 14.02.2021 року о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , по вулиці Ревуцького, 7-Б у місті Києві, керуючи автомобілем «ВАЗ 21213» н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечну швидкість руху не впоралась з керуванням, в результаті чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Сітроен С4» н/з НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого місце ДТП залишила, чим порушила вимоги п.п. 2.10 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Оскільки протоколи серії ААБ №139522 та серії ААБ №139523 складені відносно однієї особи, якій інкримінують вчинення кількох адміністративних правопорушень, вважаю за необхідне об`єднати справи щодо ОСОБА_1 в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 14.02.2021року о 09 годині 00 хвилин проїжджала по вулиці Ревуцького та паркувалася біля будинку 11-Б біля ветеринарної клініки, в якій працює. Дійсно забуксувала у снігу біля автомобіля «Сітроен», проте не відчула зіткнення з ним. Після чого залишила там свій автомобіль та пішла на роботу, де перебувала до вечора. Приблизно о 10-00 годині до ветеринарної клініки прийшла жінка - власник автомобіля «Сітроен» та шукала відеозапис з камер спостереження, погрожувала. ОСОБА_1 просила звернути увагу на те, власниця автомобіля «Сітроен» вказувала працівникам поліції ще 14.02.2021 року, що саме автомобіль «ВАЗ 21213» н.з. НОМЕР_1 пошкодив її автомобіль, в цей час даний автомобіль був припаркований поруч з місцем події, а саме біля об`єкту №3 на схемі ДТП, де і знаходиться її місце роботи, проте до ОСОБА_1 працівники поліції того дня не зверталися та не розшукували її, оформили ДТП без її участі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, зокрема протоколи про адміністративні правопорушення, схему місця ДТП, сд-диск з фотознімками пошкоджень транспортних засобів, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції від 14.02.2021 року, реєстраційну картку транспортного засобу, протокол огляду транспортного засобу, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується дослідженими судом доказами у їх сукупності, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, фотознімками транспортних засобів між якими відбулось зіткнення з деталізацією наявних на них пошкоджень, характером та локалізацією даних пошкоджень, письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу на користь держави.

При цьому, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що зіткнення з іншим транспортним засобом вона не відчула через те. що забуксувала у снігу та після продовження руху припар кувалася поруч і пішла на роботу. Зі схеми ДТП вбачається, рапорту працівника поліції та пояснень ОСОБА_3 вбачається, що працівники поліції прибули на місце події 14.02.2021 року, ОСОБА_3 вказала їм, що її автомобіль пошкодив автомобіль «Нива» червоного кольору, також вказувала на свідків події. При цьому, працівниками поліції не було відображено вказаний автомобіль на схемі ДТП, не було вжито заходів для встановлення водія даного автомобіля та притягнення його до відповідальності.

Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10 (а) ПДР України не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджується наявними у справі доказами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, судом об`єктивно встановлено, що вина водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.10 (а) ПДР України матеріалами справи не доведена, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналіз наведених обставин дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 122-4, ч.1 ст. 247, 251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 753/4354/21 та № 753/4356/21 та присвоїти єдиний унікальний номер № 753/4354/21.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень в дохід держави.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста п`ятдесят чотири гривні.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: