ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/6/21Головуючий по І інстанції Рябуха Ю.В.
Справа № 711/4761/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 та його представника-адвоката Пилипенка Р.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.,

встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 28.06.2020 року о 00год. 59хв. в м. Черкаси по вул. Самійла Кішки, керував автомобілем Subaru Outback д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» висновок № 552, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.09.2020 року. Під час розгляду справи викликати та допитати свідків, яких не було допитано в суді першої інстанції: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та поліцейського ОСОБА_5 .

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник посилається на те, що місцевим судом порушено його право на захист, оскільки справа розглянута у його відсутність.

Крім того, зазначає апелянт, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення стягнення за перебування водія у стані алкогольного сп`яніння допустився порушень окремих норм матеріального та процесуального права, які передбачені Конституцією України, ПДР та КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на неповно й однобічно з`ясованих обставинах справи, без врахування всіх доказів, які наявні у справі та без допиту свідків адміністративного проступку та самого обвинуваченого. Крім того, висновки суду не відповідають обставинам справи та не підтверджені належними доказами, зокрема, відомостями про керування водієм ТЗ та проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт вказав, що не керував автомобілем, а лише перебував в ньому очікуючи ОСОБА_6 , який мав відвезти його додому, однак працівники поліції наполягли на проведенні освідування на стан алкогольного сп`яніння в «ЧОНД». При цьому, на відео з нагрудних камер відеоспостереження поліцейських чітко видно, що ОСОБА_1 на момент фіксації поліції взагалі не керував транспортним засобом, а перебував в режимі очікування із увімкнутим аварійним сигналом і автомобіль не рухався. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Зазначає, що вказані в оскаржуваній постанові порушення є відверто надуманими, а самі адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог, установлених статтями 254, 256 КУпАП, та не відповідають приписам «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №139. Навіть протокол про адміністративне правопорушення від 28.06.2020 р. не відповідає за формою та змістом вимогам наказу МВСУ №139, в ньому зазначено Придніпровський районний суд м. Черкаси, а також не міститься відомостей про вилучення транспортного засобу в особи, яка керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не наведено відомості про особу водія. Крім того, протокол не містить чіткої адреси фіксації адміністративного правопорушення, а наведено лише загальну адресу без точної вказівки на номер будинку, чи прив`язки до кілометражу автодороги.

Крім того, вказує скаржник, в порушення вимог закону, йому не було роз`яснено конституційні права та під розпис не повідомлено про час і дату розгляду справи в суді, а до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Пилипенка Р.Б., дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вважаю, що вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №282112 від 28.06.2020 (а.с.2);

- поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 28.06.2020 (а.с. 3,4);

- даними рапорту поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Черкаській області ДПП Гапонюка В.В. від 28.0.2020 року (а.с.5);

- даними висновку КНП «ЧОНД» № 552 від 28.06.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Результат огляду підтвердив своїм підписом (а.с.6);

- даними відео фіксації.

Таким чином, суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, суд апеляційної інстанції вбачає безпідставними, оскільки у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №282112 є підпис обвинуваченого про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і повідомлено дату розгляду справи (а.с. 2).

Відносно доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому, то такі спростовуються показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які у своїх поясненнях вказали, що ОСОБА_1 керував автомобілем «створив аварійну ситуацію, та ледь не здійснив наїзд на 3-х пішоходів, після чого здійснив розворот з порушенням ПДР і зупинився». У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, оскільки ці особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи.

Стосовно доводів апелянта про те, що постанова була ухвалена судом першої інстанції за його відсутності суд апеляційної інстанції не вбачає це підставою для скасування рішення, яке по суті є вірним і справедливим.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення та винуватість, суду не надано.

Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко