КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/333/2021 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Павленко О.О.
Категорія ст. 472 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю представника Енергетичної митниці ДФС Козачука А.А., розглянувши апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці ДФС Бузюна Є.Г. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, відповідальність, за яке передбачена ст. 472 МК України, та закрито провадження в справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Представник Енергетичної митниці ДФС Козачук А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 472 МК України, прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 472 МК України, посилаючись на те, що органом або судами адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення; постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.12.2019 року провадження поверталося до Енергетичної митниці ДФС з метою доопрацювання, а 10.05.2020 матеріали справи були повторно направлені на розгляд суду, отже строки притягнення до адміністративної відповідальності під час того, як матеріали справи були надіслані вперше до суду, були призупинені на підставі ст. 476 МК України.

Суд заслухав пояснення представника Енергетичної митниці ДФС Козачук А.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися, відповідних заяв і клопотань не подавали.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.1ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції на підставі досліджених доказів обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 472 МК України, зокрема у тому, що ОСОБА_1 як декларант не забезпечив подання додаткової митної декларації на товар газ природній у кількості 4 124 162 м3, переміщений через митний кордон України за періодичною митною декларацією від №UA903010/2019/003590.

Одночасно суд закрив провадження на підставі ст. 467 МК України, мотивуючи тим, що правопорушення вчинене 15.04.2019 року, а тому шестимісячний термін, протягом якого могло бути накладено стягнення на ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, сплинув.

Як убачається із матеріалів справи, адміністративні матеріали надійшли до суду 12.09.2019 року; постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.12.2019 повернуто матеріали на доопрацювання до Енергетичної митниці Держмитслужби; 31.01.2020 року матеріали справи повторно направлено до Подільського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч.2 ст. 467 МК України якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судом, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Разом з тим, ЗУ №2612 від 08.11.2018 року «Про внесення змін до МК України та деяких інших законодавчих актів України» було внесено зміни до ст. 467 МК України, відповідно до яких, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Зміни набрали чинності 25.11.2018 року.

Відповідно до п.7 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Доводи апелянта про те, що строк накладення адміністративного стягнення продовжується на строк, протягом якого справа перебувала на розгляді у суді до повернення митному органу, є неспроможними, оскільки не узгоджуються із загальними засадами судочинства і принципом Верховенства права, поза як погіршуватиметься становище особи, за умови, що адміністративні матеріали не розглянуті судом відразу, а повернуті митному органу з об`єктивних підстав, що унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення, а не з підстав, що залежали від волевиявлення особи.

Перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить належних доводів про наявність підстав для її скасування та прийняття нової постанови.

Отже, суд першої інстанції з урахуванням положень ст. 467 МК України прийняв законне рішення про визнання винним за ст.. 472 МК України та закриття провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

У зв`язку з цим за наслідками розгляду апеляційної скарги представника Енергетичної митниці ДФС суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці ДФС Бузюна Євгена Георгійовича залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, якою його визнано винним у вчинені порушення митних правил та закрито провадження в справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло