Справа № 473/1996/20
Провадження №3/473/432/2021
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" квітня 2021 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Домарєва Н.В., з участю секретаря судових засідань Козаченко О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Верховина Івано-Франківської області, громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.160 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2021 до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до наявного в даній справі протоколу АПР18 №639432 від 20.06.2020, ОСОБА_1 20.06.2020 об 11-30 год. в м. Вознесенську Миколаївської області, по вул. Чубчика, здійснювала торгівлю взуттям у невстановленому місці.

Дослідивши матеріали справи, в т.ч.: протокол АПР18 №639432 від 20.06.2020, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 20.06.2020, суд приходить до наступного.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до положень ст.280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На підставі ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності з ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст.9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Так, дії ОСОБА_1 посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.1 ст.160 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, полягає в торгівлі з рук у невстановлених місцях. Проте, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю у невстановленому місці взуттям,яке відноситься до промислових товарів, тобто товарів, які є результатом діяльності людини у вигляді сировини, матеріалів, обладнання тощо, які купують приватні особи чи організації для подальшої переробки чи використання в господарській діяльності, перепродажу тощо, а тому належить до об`єктів складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.160 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП.

При цьому, суд враховує правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, не є доведеною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.160, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.160 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Н.В.Домарєва