Справа № 755/2330/21
Провадження №: 3/755/1895/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2021 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2021 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Будівельників, 24 у м. Києві, керував автомобілем «Dacia Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 09 січня 2021 року близько 23 години 20 хвилин він керував автомобілем «Dacia Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Будівельників у м. Києві. Його зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху, а саме у нього не горів стоп. Під час спілкування його зовнішній вигляд визвав сумнів у працівників поліції щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, але він відмовився від проходження, оскільки поспішав. Він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, тому знав, що потрібно виконувати вимоги працівників поліції. Працівники поліції йому роз`яснювали його права та наслідки відмови від проходження огляду у лікаря нарколога.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ДПР18 № 110895 від 10 січня 2021 року «09 січня 2021 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Будівельників, 24 у м. Києві, керував автомобілем «Dacia Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

Водію під підпис були роз`яснені його права та те, що він має пройти огляд на стан сп`яніння, та що за відмову передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, ці факти підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та обстеження у лікаря-нарколога. Саме ця дія зафіксована на диску з відеозаписом.

При відтворенні відеозапису встановлено, що автомобіль яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування з ОСОБА_1 у працівників поліції зовнішній вигляд ОСОБА_1 визвав сумнів щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння. Працівники поліції, у присутності свідків запропонували ОСОБА_1 здати тест на стан сп`яніння у лікаря нарколога, однак останній категорично відмовився. Працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 його права та наслідки відмови від проходження тесту на стан сп`яніння. Після чого, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Працівник поліції оголосив та показав ОСОБА_1 зміст протоколу, долучені до нього документи: пояснення свідків, направлення на огляд.

Як вбачається з даних, що містяться у постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як вбачається з даних, що містяться у довідці старшого інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП ст. лейтенанта поліції Фурманенко Н. згідно витягу ІПНП, суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Фабулу протоколу серії ДПР18 № 110895 вважати як ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких інших клопотань та доповнень не надходило, тому суддя приймає рішення за наявними матеріалами у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110895 від 10 січня 2021 року; у направленні на медичний огляд; у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; у копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штраф у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, довідку старшого інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП ст. лейтенанта поліції Фурманенко Н., відтворивши запис на диску; - суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.п.6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст. 266 КУпАП:

1. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

2. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

3. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.9 розділу 2 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, у ч. 2 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, в даному випадку відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні, водій ОСОБА_1 достовірно обізнаний про вимоги Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до здачі екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, тому то він знає Правила дорожнього руху України, в тому числі і вимоги п. 2.5 цих Правил. У той же час, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, пройти на місці зупинки тест приладом «Драгер» та проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу для огляду лікарем наркологом.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, та те, що санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко