запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/239/21Головуючий у 1-й інстанції Апаллонова Ю.В.
Єдиний унікальний №335/113/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 24.12.2020 року о 20 год. 45 хв. в м.Запоріжжі по вул.Перемоги, біля будинку №87, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що невідповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивував тим, що після складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення по факту скоєння ДТП поліцейськими йому було запропоновано пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Але з яких причин йому поліцейські відповідь не надали. У зв`язку з чим, він вважав, що порушуються його права, так як ці вимоги були безпідставними та поліцейськими порушений порядок направлення на медичний огляд.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом першої інстанції не допитувались. Його огляд поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, і само направлення на медичний огляд здійснено з порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду.

В справі не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння. Направлення на огляд до протоколу не долучено. Під час надання показів він не вказував, що відмовився від проходження алкотестера, а повідомив, що передумовою відмови було саме порушення його Конституційних прав, незаконні та необґрунтовані вимоги поліцейських на проходження медичного огляду.

Заслухавши ОСОБА_1 , який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №023005 від 24.12.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінні у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук та зазначено, що огляд за допомогою Alcotest Drager 6810 не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.12.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 24.12.2020 року о 23 год. 35 хв. направлявся на огляд в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, проте огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою останнього від проходження огляду;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується показами інспекторів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були допитані в суді першої інстанції.

Інспектор ОСОБА_5 повідомив суду, що він складав 24.12.2020 року протокол відносно ОСОБА_1 . Звернення надійшло на 103, оскільки була потерпіла. На момент прибуття на місце ДТП там перебувало два автомобіля «Skoda Octavia» та «Daewoo Lanos» і було два водія. Оскільки на місці була потерпіла було запрошено слідчого, потерпіла від медичної допомоги відмовилася. Під час спілкування з водієм він відчув запах алкоголю, у ОСОБА_1 було тремтіння пальців рук, неадекватна поведінка. У зв`язку із чим, було запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, а також в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці та у медичному закладі у присутності двох свідків, яких було запрошено на вулиці. У подальшому ОСОБА_1 було роз`яснено його права, складено протокол.

Інспектор Отставний В.Г. надав аналогічні пояснення вказавши, що вони напарники. Вказав, що ОСОБА_5 складав протокол по ст.130 КУпАП, а він складав протокол по ст.124 КУпАП. Також зазначив, що у ОСОБА_1 був явний запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, на що останній відмовився. В автомобілі була собака.

Що стосується доводів апелянта щодо порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, то вони є необґрунтованими зважаючи на таке.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що відповідає обстановці; п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Зазначені вимоги Інструкції дотримані у повній мірі.

Відеозаписом зафіксовано, що працівниками патрульної поліції було виявлено автомобіль за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який тривалий час не міг знайти документи на автомобіль, технічний паспорт при цьому останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (що вбачалося з його поведінки). При цьому під час спілкування з працівниками поліції він на питання поліцейського «Ви пили», він відповів: «Да, півтора літра пива», на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, що ОСОБА_1 перебуває у такому стані, останній відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестера та у медичному закладі. Крім того, під час перегляду відеозапису встановлено, що під час відмови ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану сп`яніння були присутні свідки, які надали письмові пояснення з даного приводу та власноручно їх підписали, які долучені до матеріалів справи.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Відеозапис події, що знаходиться на диску, містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.

Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище.

Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи про незаконність постанови суду у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не допитав свідків є безпідставними, оскільки зазначені апелянтом відомості не викликали необхідністю з`ясування безпосередньо у свідків таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами.

Крім того, у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, тим більш, що сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і факт такої відмови доведено змістом доданого до протоколу відеозапису.

Твердження ОСОБА_1 щодо мотивів його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не виключають його обов`язку пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, та не спростовують винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі судом не встановлено.

Будь-яких порушень при фіксації адміністративного правопорушення та оформленні доданих до протоколу матеріалів апеляційний суд не вбачає.

Що стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, на який посилається апелянт.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 335/113/21