Справа № 404/2368/21
Номер провадження 3/404/952/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю потерпілого ОСОБА_1 , захисника Паіцики О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 26.03.2021 року о 10 год. 57 хв. по вул. Соборній, 22 у м.Кропивницькому ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустила наїзд на транспортний засіб «ВАЗ 21070020», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила вимоги п.2.10.а. Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що дійсно у зазначені в протоколі час та місці рухалась заднім ходом на автомобілі «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак будь-якого зіткнення з іншим автомобілем не відчула. Вказувала, що якби вона відчула зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21070020», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , то в будь-якому випадку зупинилась та не залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Про пошкодження транспортного засобу «ВАЗ 21070020» внаслідок зіткнення під час руху заднім ходом, їй стало відомо від працівників поліції, оскільки на її транспортному засобі пошкоджень не було. Вважає, що вона не залишала місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не помітила її.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що припаркований транспортний засіб «ВАЗ 21070020» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 залишив неушкодженим 26.03.2021 року у місці вказаному в протоколі об 10 год. 45 хв. та пішов до магазину, де він знаходився 15-20 хвилин. Після того, як він вийшов з магазину, приблизно об 11 год. 05 хв. то побачив вм`ятину на передньому лівому крилі свого автомобіля та біля вітровика залишений аркуш паперу з номером телефону свідка, який повідомив про подію, та у зв`язку із чим він викликав поліцію. Вказує, що за наведених обставин ОСОБА_2 дійсно могла не відчути зіткнення, у зв`язку із тим, що воно було незначними.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази (а.с.1-11), суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім того, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи зі змісту даної статті суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується умислом, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП, остання, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, повинна була усвідомлювати, що вона була причетна до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_2 , відсутні дані про усвідомлення вказаною особою причетності до дорожньо-транспортної пригоди та наявність умислу на залишення її місця, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені. Під час складання протоколу ОСОБА_2 одразу заперечила факт свідомого залишення місця події, а письмові пояснення потерпілого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 та схема місця ДТП вказують лише на факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди та не мають жодних відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 побачила та відчула, що спричинила пошкодження транспортного засобу «ВАЗ 21070020», залишивши після цього місце пригоди.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують доводи ОСОБА_2 про те, що вона не відчула будь-якого зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21070020» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з чим залишила місце дорожньо-транспортної пригоди не усвідомлюючи того, що вона була причетна до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Пояснення ОСОБА_2 про відсутність її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, на переконання суду не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, вони послідовні протягом провадження у справі, узгоджуються із іншими доказами та поясненнями потерпілого, беруться судом до уваги, тому у справі не доведено вину ОСОБА_2 як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.122-4, 247 п.1 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло