КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року м. Київ

Справа №366/30/21

Апеляційне провадження №33/824/1640/2021

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 09 лютого 2021 року за матеріалами, які надійшли від Іванківського відділу поліції Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 09 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Постановою суду встановлено, що 14 грудня 2020 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки передбачені ст. 150 СК України відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2006 року народження, а саме не забезпечує належного виховання, внаслідок чого ОСОБА_2 з хуліганських мотивів підпалив запальничкою куртку учню 9-В класу ОСОБА_3 , 2006 року народження.

Не погодилась із вказаною постановою ОСОБА_1 , нею подана апеляційна скарга, яка також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції, про оскаржувану постанову вона дізналась та отримала її копію в суді першої інстанції 23 лютого 2021 року, тому вважає, що є достатні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що її син ОСОБА_2 14 грудня 2020 року дійсно перебував в приміщені школи, але він ніякої куртки не підпалював, на нього наговорили інші учні. Зазначає, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, син має свою кімнату, він одягнутий, на кормлений, вона постійно контролює його поведінку, розповідає їй чим зайнятий та де і з ким гуляє.

Вважає, що вона була безпідставно притягнута до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала наявність своєї вини у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та зазначила, що її син ніякої куртки не підпалював.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.3 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом, крім правопорушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Враховуючи, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не повідомлялась належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції, в матеріалах відсутні будь-які повідомлення останньої про час та місце розгляду справи, розгляд справи відбувся за відсутності особи правопорушника, копія постанови суду першої інстанції в строк, передбачений на апеляційне оскарження, ні вручена, ні направлена, ОСОБА_1 не була, копію оскаржуваної постанови вона отримала 23 лютого 2021 року в суді першої інстанції (а.с.19).

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності апеляційний суд виходить з наступного.

З протоколу про адміністративного правопорушення серія АПР 18 №635048 від 23 грудня 2012 року вбачається, що 14 грудня 2020 року близько 12 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки передбачені ст. 150 СК України відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2006 року народження, а саме не забезпечує належного виховання, внаслідок чого ОСОБА_2 з хуліганських мотивів підпалив запальничкою куртку учню 9-В класу ОСОБА_3 , 2006 року народження.

В письмових поясненнях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібраних працівником поліції в присутності його матері ОСОБА_4 , зазначається, що 14 грудня 2020 року, близько 12:20 год, перебуваючи в школі на перерві на вулиці ОСОБА_2 будучи поряд з ОСОБА_3 та тримаючи в руках запальничку, запалював її позаду нього, внаслідок чого куртка останнього була пошкоджена від вогню. Зазначає, що дану дію ОСОБА_2 зробив навмисно, оскільки між ними колись були конфлікти, свідками даної події були ОСОБА_6 , учень 9-В класу (а.с. 4).

З пояснень відібраних працівником поліції в учня 9-В класу ОСОБА_6 , та учня 8-А класу ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_2 тримаючи в руках запальничку запалював її та махав нею за спиною ОСОБА_3 , після чого вони помітили, що на куртка останнього пропалена та сказали про це ОСОБА_3 , який одразу пішов до вчителя (класного керівника). Зазначають, що ОСОБА_2 почав їм погрожувати, щоб вони нікому не говорили, що це він підпалив куртку (а.с. 5,6).

Також свої пояснення надала заступник директора ОНЗ Іванківська ЗОШ 1-3 ступенів №2, яка пояснила, що 14 грудня 2020 року до неї звернулась класний керівник 9-В класу ОСОБА_5 , яка пояснила, що у її вихованця ОСОБА_3 виявили дірки на куртці (пропалені). Зазначала, що ще при спільній розмові з хлопцями в кабінеті ОСОБА_2 , заперечував свою присутність, вів себе агресивно, обіцяв «відірвати голову» і «розібратись» з хлопцями. Вів себе нахабно, хоча в кабінеті були присутні ще кілька педагогів . В подальшому сам ОСОБА_2 зізнався , що це його робота по псуванню майна, а хлопці ОСОБА_6 та ОСОБА_8 написали пояснювальні про цей випадок. Також зазначила, що ОСОБА_2 за час навчання зарекомендував себе з негативної сторони, постійно порушуює правила поведінки, нецензурно висловлюється, пропускає заняття, псує шкільне та особисте майно , не прислухається до порад та зауважень , висловлює відверті погрози. Мама реального впливу на сина не має (а.с. 7).

В своїх пояснення ОСОБА_1 зазначала, що 15 грудня 2020 року зі слів її сина ОСОБА_2 їй стало відомо, що він з товаришами ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 14 грудня 2020 року після 4-го уроку знаходились біля магазину, де палили цигарки, після чого перебуваючи на території школи ОСОБА_3 підпалив куртку ОСОБА_3 запальничкою з метою пожартувати (а.с. 8).

Сукупність вказаних доказів (протокол та пояснення) вказують на вчинення ОСОБА_2 хуліганських дій, а саме підпал запальничкою куртки учня 9-а класу ОСОБА_3 , які містять в собі ознаки адміністративного правопорушення. Апеляційний суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , так як вони суперечать іншим матеріалам справи, вона не була безпосередньо під час вказаної події, а її відношення до сина та події не має об`єктивного характеру. Обставини, за яких відбулось пошкодження майна іншої особи - учня ОСОБА_3 свідчать про умисні дії ОСОБА_2 , так як ним було вчинено декілька підпалів, тобто він повинен був усвідомлювати протиправність своїх дії та передбачати їх шкідливі наслідки і бажати настання цих наслідків. Однак зважаючи на ту обставину, що на час вчинення даного адміністративного правопорушення він не досягнув віку з якого настає адміністративна відповідальність, отже його мати ОСОБА_1 підлягає відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_1 ..

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, є безпідставними.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП.

Як вже вказано вище, суд допустив неналежне повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, проте вказане саме по собі не є підставою для скасування судового рішення, і фактично апеляційним судом усунуто цей недолік, так як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надала свої пояснення і заперечення, яким апеляційним судом була надана належна оцінка.

Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 09 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 09 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.