Справа № 164/10/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Невар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Маневицького ВП ГУНП у Волинській області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 484907 від 27 грудня 2020 року ОСОБА_1 27 грудня 2020 року, біля 16 год., на вул. Івана Богуна в смт. Маневичі Волинської області, керував скутером „Honda, без реєстраційного номерного знаку, маючи ознаки алкогольного сп?яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, повторно протягом року вчинивши порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, стверджує, що 27 грудня 2020 року після 12 год. він дійсно керував скутером „Honda, без реєстраційного номерного знаку. В подальшому, вказаний транспортний засіб після 14 год. він передав знайомому ОСОБА_2 , який протягом години скутер мав повернути назад ОСОБА_1 . Прочекавши більше двох годин, ОСОБА_1 почав телефонувати ОСОБА_2 , однак останній на його неодноразові телефонні дзвінки не відповідав. Тоді ОСОБА_1 повідомив у поліцію про викрадення скутера. Працівники поліції скутер ОСОБА_1 знайшли за місцем проживання ОСОБА_2 , після чого транспортний засіб забрали на територію Маневицького ВП. Відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП № 4 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Скороходом С.К. за наслідками проведеної перевірки було винесено постанову за ст. 183 КУпАП. На вимогу поліцейського СРПП № 4 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння після 20 год. 27 грудня 2020 року ОСОБА_1 відмовився, оскільки працівники поліції його під час керування скутером не зупиняли, на момент вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп?яніння він за кермом скутера не перебував, після 14 год. 27 грудня 2020 року скутером не керував. Заперечив, що він керував скутером в стані алкогольного сп?яніння чи маючи ознаки будь-якого сп?яніння. Вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, а тому просив дану справу провадженням закрити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного та наркотичного сп?яніння передбачений ст. 266 КУпАП України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Згідно з ст. 266 КУпАП (в редакції від 14 липня 2015 року) особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров?я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров?я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров?я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об?єктивних і суб?єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об?єкту; б) об?єктивної сторони; в) суб?єкту; г) суб?єктивної сторони.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв?язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У справі „Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain від 6 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов?язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечується причетність до вчинення інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_1 27 грудня 2020 року після 14 год. передав скутер „Honda, без реєстраційного номерного знаку, ОСОБА_2 , після чого цим скутером в цей день більше не керував. З ОСОБА_1 27 грудня 2020 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 спиртних напоїв не вживали і в їх присутності ОСОБА_1 спиртного не пив, після вживання спиртних напоїв скутером не керував.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що 27 грудня 2020 року після 20 год. на його вимогу ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, а тому відносно останнього було ним о 20 год. 36 хвилин складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 484907 від 27 грудня 2020 року. Не заперечує, що 27 грудня 2020 року він не зупиняв скутер „Honda, без реєстраційного номерного знаку, коли цим скутером керував ОСОБА_1 , в тому числі, 27 грудня 2020 року,біля 16 год., на вул. Івана Богуна в смт. Маневичі Волинської області. На час його вимоги пройти огляд на стан сп?яніння ОСОБА_1 за кермом скутера „Honda, без реєстраційного номерного знаку, не перебував. В ході проведеної перевірки було встановлено, що після 16 год. 27 грудня 2020 року ОСОБА_1 скутером не керував.

В матеріалах адміністративної справи, які досліджувались в судовому засіданні, належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відсутні та в ході розгляду справи суду не представлені.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Справа „Karelin v. Russia від 20 вересня 2016 року). Оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення „поза розумним сумнівом, яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає встановленим, що під час розгляду справи в суді не знайшло підтвердження, що ОСОБА_1 27 грудня 2020 року, біля 16 год., на вул. Івана Богуна в смт. Маневичі Волинської області було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, що йому інкримінується, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за це у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 279, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя районного суду О.В. Невар