Справа № 408/269/21-п
Провадження № 3/408/183/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Біловодськ Луганської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 08 січня 2019 року органом № 4444,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 123376 від 15 лютого 2021 року йдеться, що ОСОБА_1 15 лютого 2021 року о 14:30 годині по АДРЕСА_1 порушила передбачені ст. 150 СК України обов`язки щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилося у незабезпеченні належних умов їх проживання. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.184 КупАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що проживає одна та виховує двох малолітніх дітей, не працює, безлад в кімнатах, виявлений поліцейськими під час її відвідування вдома, вона усунула, будинок привела в порядок. Завірила, що обов`язки щодо виховання своїх малолітніх дітей належним чином виконує.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) діячи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення серед іншого долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як вбачається з вищезазначеного протоколу ВАБ № 123376 від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП. Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків з виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Однак, до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідної постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.184 КупАП тобто не додано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно протягом року вже піддавалась адміністративному стягненню за ухилення від виконання батьківських обов`язків, що виключає таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, як повторне ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Тому, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Беручі до уваги вказані вище норми Конституції України, КУпАП, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та практику ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати кваліфікацію правопорушення, оскільки неминуче відійде від функції правосуддя.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_1 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, не доведена та не може бути встановлена судом.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 є не доведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останньої відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а тому, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 184, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 184 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Біловодського районного суду Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.В. Булгакова