Номер провадження: 33/813/480/21
Номер справи місцевого суду: 509/775/21
Головуючий у першій інстанції Жижка О.В.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Хажинського Р.М.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хажинського Р.М. на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.02.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ,-

встановив:

Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.02.2021 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №085291 від 09.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 09.01.2021 року о 15:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався грубою нецензурною лайкою в адресу колишньої дружини ОСОБА_3 чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На дану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Хажинський Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.02.2021 року скасувати, прийняти нову, якою адміністративне провадження по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування вимог про скасування постанови зазначає, що :

-ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП.

-протокол про адміністративне правопорушення було складено на ОСОБА_2 , адже такої людини не існує, у ОСОБА_2 відсутнє ім`я по-батькові.

-в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про свідків, але в матеріалах про адміністративне правопорушення наявні пояснення ОСОБА_4

-судом не взято до уваги постанову про притягнення колишньої дружини ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

-у даному випадку мала місце сварка між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що унеможливлює кваліфікацію дій ОСОБА_1 як насилля в сім`ї.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Хажинського Р.М., які підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Керуючись законом, суддя суду першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №085291 від 09.02.2021 року, повідомленням ОСОБА_3 №65711180 від 09.01.2021 року про вчинення домашнього насильства, заявою ОСОБА_3 про вчинення домашнього насильства та її письмовими поясненнями, поясненнями свідка ОСОБА_4 .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. При цьому пояснив, що він розлучився із своєю дружиною та відносин не підтримував. Приїхав до спільного дому, де став мити свій автомобіль. Його колишня дружина почала лаятися, погрожувати, що стало наслідком притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Хажинський Р.М. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Однак, пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Хажинського Р.М., а також доводи апеляційної скарги на користь невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, спростовуються доказами, які є в матеріалах справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №085291 від 09.02.2021 року, ОСОБА_2 09.01.2021 року о 15:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , виражався грубою нецензурною лайкою в адресу колишньої дружини ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративного правопорушення серії ВАБ №085291 від 09.02.2021 року, повідомленням ОСОБА_3 №65711180 від 09.01.2021 року про те, що її чоловік агресивно себе поводить та висловлює на її адресу образливі слова (а.с.5), заявою ОСОБА_3 про вчинення домашнього насильства (а.с.6) та її письмовими поясненнями, в яких зазначено, що їх колишній чоловік ОСОБА_1 поводить себе агресивно, ображає (а.с.7), поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_3 , ОСОБА_1 почав висловлюватися в її бік грубою нецензурною лайкою та погрожувати (а.с. 8)

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки суддею враховані наступні вимоги діючого законодавства.

Так, диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Зазначені вище діяння можуть проявлятися у наступних формах: насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, одежі, коштів, тощо.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За таких умов апеляційний суд констатує, що суддя районного суду на законних підставах визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, тобто вчинення умисного діяння психологічного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень потерпілій, яке виразилось у висловлюванні в бік потерпілої грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про свідків, але в матеріалах про адміністративне правопорушення наявні пояснення ОСОБА_4 , то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дійсно, ОСОБА_4 не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 085291 від 09.02.02.2021 року як свідка події, однак усі докази, наявні у справі, в їх сукупності, та зважаючи на те, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях сам вказав на присутність особи під час сварки з ОСОБА_3 , то пояснення свідка ОСОБА_4 можливо взяти до уваги.

Посилання представника ОСОБА_1 адвоката Хажинського Р.М. на те, що судом не взято до уваги постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що вона не має відношення до справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки на підставі зібраних матеріалів в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Водночас, при розгляді апеляційним судом апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Хажинського Р.М., було встановлено обставини, які з урахуванням наданих апелянтом документів, свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено на правопорушника ОСОБА_2 , що також зазначено в постанові суду першої інстанції, але у ОСОБА_1 відсутнє ім`я по-батькові, оскільки згідно посвідки на постійне проживання (а.с.20), прізвище зазначено ОСОБА_5 , ім`я ОСОБА_6 , ім`я по - батькові відсутнє. Тому апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни постанови районного суду в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані суддею суду першої інстанції за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції, враховуючи положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, призначив ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З урахуванням вищенаведених обставин за результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частини зазначення ім`я по батькові правопорушника ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Хажинського Р.М. задовольнити частково.

Постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.02.2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. змінити.

Вважати у постанові вірним дані правопорушника як ОСОБА_2 .

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов