Справа № 201/1756/21
Провадження № 3/201/1667/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 17 січня 2021 року о 22 годині 42 хвилин, керуючи автомобілем «Лексус», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 171 по вул. Мандриківська в м. Дніпрі, де своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Мазда», д/н НОМЕР_2 , що був припаркований водієм ОСОБА_2 та автомобіль «Ніссан», д/н НОМЕР_3 , що був припаркований водієм ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці зазначені в протоколі він не керував автомобілем «Лексус», д/н НОМЕР_1 ., який інколи бере у своєї дружини ОСОБА_4 . При цьому про даний протокол про адміністративне правопорушення йому стало відомо від інспектора патрульної поліції, який викликав його для надання пояснень, на що він повідомив, що хоч інколи і керує зазначеним автомобілем, однак в той день не керував цим засобом.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи допитаними під час судового розгляду, суду пояснили, що вони не були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої були пошкоджені їх припарковані автомобілі, оскільки в той момент вони знаходились вдома та дізналися про цю пригоду лише згодом. Також вони підтверджують, що через декілька днів після пригоди власником автомобіля «Лексус», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ним було відшкодовано завданий збиток, на підтвердження чого вони надали письмові розписки.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 101788 від 03 лютого 2021 року дорожньо-транспортна подія між учасниками дорожнього руху відбулась в результаті порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_1 , як водія під керуванням якого відбулась дорожньо-транспортна подія, немає. Зокрема, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої, він не керував в час та місці зазначені в протоколі автомобілем «Лексус», д/н НОМЕР_1 , який не належить йому на праві власності. При цьому для спростування таких доводів сторони захисту також не можуть бути використані пояснення потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони не були очевидцями цієї пригоди та не бачили хто саме керував автомобілем «Лексус», д/н НОМЕР_1 , котрим були пошкоджені їх припарковані автомобілі.

Отже, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається лише сам факт дорожньо-транспортної події, у якій причетність ОСОБА_1 , як особи, яка керувала автомобілем «Лексус», д/н НОМЕР_1 , та порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження інших транспортних засобів не доводиться поза розумним сумнівом, оскільки будь-яких прямих доказів цьому немає. Так як з упевненістю неможливо стверджувати, що саме під керуванням водія ОСОБА_1 знаходився автомобіль «Лексус», д/н НОМЕР_4 , в час та місці зазначені в протоколі, та внаслідок недотримання саме цією особою правил дорожнього руху відбулось пошкодження інших автомобілів, то слід вважати, що наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено процесуальними джерелами доказів, зібраними патрульними поліції.

З точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у його причетності до вчинення дорожньо-транспортної події за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього, що в свою чергу свідчить про недостовірне встановлення уповноваженою посадовою особою суб`єкта вчинення даного правопорушення.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко