Справа № 638/403/21
Провадження № 3/638/565/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю секретаря судових засідань Суркової М.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Крижановського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, уродженця с. Рослякове Мурманської області Російської федерації, одруженого, який має малолітню дитину, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2020 о 04 год. 24 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 3281» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Науки, 9 у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що він не керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Знаходився в гостях у своїх кумів за адресою: м. Харків, пр. Науки, 9Д, близько четвертої години 26.12.2020 року за ним приїхала дружина ОСОБА_2 на автомобілі «BMW 3281» державний номерний знак НОМЕР_1 . Поки дружина знаходилася в квартирі у друзів, він вийшов на вулицю, перебував біля автомобілем, до нього підійшли працівники поліції та стали пред`являти необгрунтовані претензії. При цьому працівники поліції застосовували до нього фізичне насильство, з приводу чого ним було подано заяву до Державного бюро розслідувань. Після нанесення йому тілесних ушкоджень була викликана швидка медична допомога та його відвезли в четверту лікарню невідкладної медичної допомоги.

Захисник Крижановський М.В. підтримав позицію ОСОБА_1 , надав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Крижановський М.В. просили закрити провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення, яке мало місце 26.12.2020 в 04 год. 24 хвил. та полягало у його відмові, як особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 024728 від 26.12.2020, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.12.2020; відеозаписом з боді-камери поліцейського АЛ 5725.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді-камери поліцейського АЛ 5725, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що 26.12.2020 між ОСОБА_1 та працівниками поліції відбувається спілкування з приводу керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Особа, що притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що він є пішоходом. В присутності двох свідків працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер 6820 на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я за адресою м. Харків, вул. Шевченка, 26 (04-24 год.), від чого останній відмовляється, вказавши, що перевірку проходити не буде.

Крім того, за клопотанням захисника в судовому засіданні 12.03.2021 була допитана свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 . Свідок пояснила, що 26.12.2020 року вночі вона приїхала на автомобілі «BMW 3281» державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, пр. Науки, 9Д, щоб забрати чоловіка, який знаходився в гостях у їх кумів. Вона зайшла до квартири та почала розмовляти з кумою ОСОБА_5 . Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_1 вийшов на вулицю, вона залишилася в квартирі. Ще приблизно через 5-10 хвилин після цього їй зателефонував чоловік та сказав, що до нього причепилася поліція, після чого зв`язок обірвався. Коли ОСОБА_2 вийшла на вулицю, то побачила, що чоловік знаходиться в кайданках, працівник поліції викинула телефон ОСОБА_1 , тому з ним й не було зв`язку. Поліцейські сказали, що її чоловік був п`яний за кермом, але ж у нього не було ключів від автомобіля, бо вони знаходилися у неї. Її чоловіка ударили, вона попросила викликати швидку медичну допомогу. ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, вона була поруч з ОСОБА_1 , поліцейські про щось розмовляли зі свідками на відстані від них.

На запитання суду та ОСОБА_1 свідок також пояснила, що:

-вона висловлювала свою незгоду з діями працівників поліції, проте, вони не реагували;

-їй невідомо, щоб ОСОБА_1 пропонували в лікарні здати аналізи з метою виявлення вмісту алкоголю в крові;

-коли вона їхала забирати чоловіка, правил дорожнього руху не порушувала;

-у їх родині автомобіль БМВ єдиний, вона часто ним користується;

-технічний паспорт на авто в той день був у неї, іноді технічний паспорт знаходиться в автомобілі;

-в день подій ОСОБА_1 автомобілем не користувався, транспортний засіб весь день був у її розпорядженні.

Також, в судовому засіданні 12.03.2021 був допитаний працівник поліції ОСОБА_6 , який пояснив, що 26.12.2020 вночі, близько 3 години 30 хвилин, він у складі екіпажу патрулював Шевченківський район у м. Харкові. До них звернувся водій таксі, повідомив, що по пр-ту Науки зі сторони вул. 23 Серпня в бік площі Свободи у м. Харкові рухається автомобіль, водій якого виявляє ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 передав вказану інформацію екіпажу поліції № 1103 у складі поліцейських ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які знаходилися біля зазначеного місця. Екіпажем поліції 1103 був зупинений автомобіль «BMW 3281» державний номерний знак НОМЕР_1 . Потім його було викликано на допомогу у зв`язку з тим, що з водієм вищевказаного автомобіля ОСОБА_1 виник конфлікт. Прибувши на місце події на пр. Науки, 9 у м. Харкові Печеніжський побачив, що ОСОБА_9 веде себе неадекватно, вибігав на проїжджу частину, штовхав поліцейських, чинив опір, наніс тілесні ушкодження поліцейським ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, проте, останній відмовився від цього.

На запитання суду та ОСОБА_1 . ОСОБА_6 повідомив наступне:

-суперечності у часі вчинення адміністративного правопорушення 04-24 год та часі, зазначеному в направленні водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (04-23 год) викликані тим, що він знаходився у стресовому стані, був нічний час та дійсно міг допустити технічну помилку;

-пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння робили поліцейські ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ;

-після того як він повідомив про те, що за кермом автомобіля БВМ може бути нетверезий водій, приблизно через 7 хвилин його викликали на допомогу, прибув він на місце через приблизно 7 хвилин, після цього через 20-30 хвилин підійшла дружина ОСОБА_1 , звідки вона прийшла та яким чином потрапила на місце події, він не помітив;

-дружина ОСОБА_9 відкривала двері автомобіля, він не був зачинений, але коли ОСОБА_9 сідав в автомобіль швидкої медичної допомоги, то він передав своїй дружині ключі від автомобіля;

-постанова про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП складена іншим працівником поліції, вважає, що час, зазначений у ній, обумовлений тим, що всі були зайняті складанням матеріалів за ст. 130 КУпАП, а також тим, що ОСОБА_1 забрали лікарі швидкої медичної допомоги;

-з ОСОБА_1 до 26.12.2020 року він знайомий не був, підстав оговорювати його немає.

В судових засіданнях від 12.03.2021 та 22.03.2021 за клопотанням захисника допитаний працівник поліції ОСОБА_11 , який пояснив, що 26.12.2020 року приблизно о 4 годині під час виконання службових обов`язків йому повідомив інший працівник поліції з екіпажу 1052, що по пр-ту Науки у м. Харкові їде автомобіль, за кермом якого ймовірно знаходиться нетверезий чоловік. Його екіпажем був помічений автомобіль «BMW 3281» державний номерний знак НОМЕР_1 в районі перехрестя з вул. Космічною, який рухався із значним перевищенням допустимої швидкості. Після переслідування, ними даний автомобіль був зупинений біля буд. 9 по пр-ту Науки у м. Харкові. Коли ОСОБА_11 підійшов до вищевказаного автомобіля, побачив через відкрите вікно водійської двері ОСОБА_1 , який не був пристегнутий ременем безпеки та у якого були ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). ОСОБА_1 добре бачив, він був без маски, може впевнено заявити, що за кермом була саме ця особа. В автомобілі ОСОБА_9 знаходився один. Після початку спілкування, ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно, вийшов з автомобіля, закрив його на ключ та почав уходити від автомобіля, намагаючись покинути місце події, на зауваження не реагував. ОСОБА_11 намагався зупинити ОСОБА_1 , в цей момент ОСОБА_1 застосував стосовно нього фізичну силу, з приводу чого внесено відомості в ЄРДР. Надалі матеріали про адміністративне правопорушення складали інші працівники поліції, оскільки ОСОБА_7 були завдані легкі тілесні ушкодження та йому була викликана швидка медична допомога. Бачив, що поліцією були залучені свідки, ОСОБА_9 роз`яснювалися права, пред`являлися ознаки алкогольного сп`яніння, проте, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Надалі в лікарні ОСОБА_9 також відмовився здавати аналізи на вміст алкоголю в крові. На місці події ОСОБА_1 не говорив, що бажає скористатися допомогою адвоката. З Володимировим Б.В. до 26.12.2020 року він знайомий не був, підстав обмовлювати його немає. Також зазначив, що приблизно через 40 хвилин після зупинення транспортного засобу на місце події приїхала дружина ОСОБА_1 , звідки та на чому вона приїхала, свідок не бачив. Дружина ОСОБА_9 на місці події не казала, що за кермом автомобіля знаходилась вона або будь-яка інша особа, лише виказувала своє хвилювання з приводу нетверезого стану свого чоловіка ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 22.03.2021 допитана інспектор поліції ОСОБА_12 , яка пояснила, що 26.12.2020 року в нічний час під час виконання службових обов`язків їм надійшла інформація від екіпажу поліції № 1052 про те, що їм повідомили громадяни, що в районі пр. Науки у м. Харкові рухається автомобіль БМВ, за кермом якого ймовірно знаходиться нетверезий чоловік. Її екіпажем був виявлений даний автомобіль в районі перехрестя з вул. Космічною, де водій проїхав з крайньої лівої полоси прямо на червоний сигнал світлофору. Після переслідування з увімкненими звуковими та світовими сигналами, вони зупинили автомобіль БМВ біля буд. 9 на пр. Науки у м. Харкові. Її напарник інспектор поліції ОСОБА_7 вийшов зі службового автомобіля та почав спілкуватися з ОСОБА_9 , вона залишилася в автомобіля. Коли ОСОБА_7 стояв біля автомобіля БМВ, ОСОБА_9 вийшов з переднього водійського сидіння та почав тікати від нього, вибігав на проїжджу частину, ОСОБА_7 намагався зупинити порушника і в цей час ОСОБА_9 ударив поліцейського. Після чого ОСОБА_13 підійшла до ОСОБА_9 і в цей момент він вдарив її ногою. Наголошує, що водієм автомобіля БМВ, який вони зупинили, був саме ОСОБА_1 , вона добре його бачила, знаходилася в безпосередній близькості від нього. Обставини складання протоколу ОСОБА_12 не бачила, адже знаходилася у кареті швидкої медичної допомоги, де їй надавали медичну допомогу. Після її доставлення до лікарні, туди ж привезли й ОСОБА_1 , де останній відмовився від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння. З ОСОБА_1 до 26.12.2020 року вона знайома не бува, підстав обмовлювати його немає.

На запитання захисника повідомила, що їй невідомо, чи виносилась стосовно ОСОБА_1 постанова про адмінправопорушення за ст. 122 КУпАП, адже вона знаходилася в автомобілі швидкої медичної допомоги. В її службовому автомобілі був відеореєстратор, на який повинно було бути зафіксовано переслідування автомобіля БМВ та момент його зупинки. Камери працівники поліції після зміни здають в IT-відділ та чому спеціалісти даного відділу не долучили до матеріалів справи таке відео, їй невідомо.

Судом були допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 в судовому засіданні від 12.03.2020 за відсутності захисника Крижановського М.В. у зв`язку з тим, що адвокат був повідомлений про розгляд адміністративної справи, але не з`явився в судове засідання без поважних причин. Крім того, при допиті свідків брав участь ОСОБА_1 , ставив запитання, висловлював свою думку з приводу наданих показань. Таким чином, судом було створено належні умови для реалізації стороною захисту своїх процесуальних прав. Стосовно свідка ОСОБА_2 захисник в своїй заяві від 12.03.2021 просив допитати її без його участі.

Окрім неявки в судове засідання без поважних причин, приймаючи рішення про необхідність допиту в судовому засіданні 12.03.2021 року працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , суд прийняв до уваги, що вказані громадяни є службовими особами та мають певні труднощі в роботі у зв`язку з необхідністю неодноразового з`явлення в судові засідання.

Також суд прийняв до уваги, що згідно з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність проведення допиту вищевказаних свідків в судовому засіданні 12.03.2021 року за відсутності захисника.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення в діях ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, окрім показань свідка ОСОБА_2 , суд, у розумінні ст. 251 КУпАП, визнає їх належними, допустимими та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 26.12.2020 в 04:24 год. вимог п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом суд визнає такими, що не відповідають дійсності та повністю спростовуються матеріалами справи, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 .

Дану позицію сторони захисту суд розцінює як таку, що направлена на ухилення від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Показання свідка ОСОБА_2 суд оцінює критично у зв`язку з тим, що показання даного свідка спростовуються письмовими доказами по справі, показаннями інших свідків, які у свою чергу є узгодженими між собою, послідовними та логічними. Крім того, показання свідка ОСОБА_2 спростовуються даними відеозапису з бодікамери поліцейського, зокрема, в тій частині, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Так на відеозапису (04-24 год.) зафіксовано, що в присутності двох свідків працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер 6820 на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я за адресою м. Харків, вул. Шевченка, 26, від чого останній відмовляється. При цьому ОСОБА_2 знаходиться поруч та ніяк не реагує на ці події. Також, на даному відео ОСОБА_2 не висловлює незгоду з приводу дій поліцейських щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП на її чоловіка ОСОБА_1 , не говорить про те, що транспортним засобом керував не він, а вона. З цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції говорить, що дзвонив своїй дружині, яка приїде на місце події, тоді як остання стверджувала в судовому засіданні, що знаходилася в квартирі у кумів. Ці обставини викликають обгрунтований сумнів у правильності показань свідка, адже є нелогічним прохання до особи приїхати, коли вона вже знаходиться біля місця події у будинку, що знаходиться поруч. Показання ОСОБА_2 є нелогічними, не відповідають хронології подій. Так, за її показаннями, вона вийшла на вулицю майже одразу, як їй зателефонував чоловік, проте, за показаннями працівників поліції та із відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_2 опинилася на місці події через 30-40 хвилин після початку. Є незрозумілим, у зв`язку з чим вона намагалася зателефонувати своєму чоловіку після того, як він їй повідомив, що до нього «причепилася» поліція, якщо, з її слів, вона знаходилася у безпосередній близькості від місця події. Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_14 ) написала власноручну розписку (арк. 9) від 26.12.2020 про те, що бере на себе право керування транспортним засобом БМВ-3 НОМЕР_2 , при цьому свідок жодних зауважень щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 у розписці, як й на відеозапису, про що зазначалося вище, не висловила. Також згідно відеозапису, ОСОБА_2 не висловлювала свою незгоду з діями працівників поліції щодо складання стосовно ОСОБА_1 протоколу за ст. 130 КУпАП, а лише заспокоювала свого чоловіка, говорила, щоб він заспокоївся та мовчав.

Стосовно інших доводів захисника, викладених в письмовому запереченні на протокол, суд зазначає наступне.

Посилання адвоката на те, що працівники поліції не повідомляли підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння; не повідомляли ознаки знаходження особи у стані алкогольного сп`яніння; не повідомляли ОСОБА_1 , яким саме чином буде проводитися огляд на стан алкогольного сп`яніння; не роз`яснювали права; не надавали можливість скористатися правом на захист спростовуються відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Щодо доводу захисту про визнання недопустимим доказом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріалів справи, через те, що не зазначено пристрій технічного засобу, яким здійснено відеозапис та у протоколі не вказано, що даний доказ долучений до нього, необхідно зазначити наступне.

Сам ОСОБА_1 в судовому засіданні не спростовував того факту, що на відео зафіксований саме він та те, що відеозапис зроблений у вказаному в протоколі про адміністративне правопорушення місці та час.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Отже, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП будь-який відеозапис (до того ж зафіксований не в автоматичному режимі) на якому є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відсутність в протоколі відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис не може бути підставою для визнання даного доказу недопустимим, оскільки це суперечить змісту ст. 251 КУпАП.

Крім того, не можуть бути задоволені доводи захисту стосовно недоведеності вини ОСОБА_1 через те, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі відсутній факт керування вказаною особою транспортним засобом, адже такі дані підтверджуються іншими доказами по справі, зокрема показаннями свідків, які суд оцінює у сукупності з іншими доказами у справі.

Також , не можуть бути задоволено доводи адвоката про визнання неналежними доказами пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з тих підстав, що інспектором поліції були використані надруковані заздалегідь бланки пояснень, в яких містяться однакові за змістом пояснення.

З цього приводу суд зазначає, що пояснення свідків підписані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відповідно до вказаних пояснень ОСОБА_1 запропонували у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого останній відмовився. Сторона захисту не заявляла клопотань про допит вказаних свідків в судовому засіданні, що мала право зробити у разі наявності обгрунтованих сумнівів в участі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вищенаведених процесуальних діях за участю працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності.

Крім того, вказані пояснення не є єдиними доказами по справі, відповідають обставинам, що зафіксовані відеозаписом подій є послідовними та узгоджуються з поясненнями працівників поліції.

Також, аналізуючи доводи сторони захисту, суд зазначає, що форма та зміст Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що долучено до матеріалів справи, відповідає Додатку 1 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Форма даного Направлення не містить граф для підписів особи, що направляється на огляд та свідків, що присутні при цьому.

Суперечності в часі направлення на огляд водія (04-23) з часом вчинення правопорушення (04-24) суд розцінює як такі, що об`єктивно могли мати місце у зв`язку з обставинами, про які повідомив інспектор поліції Печеніжський С.В., а саме: знаходження у стресовому стані, нічним часом доби, через що працівник поліції міг допуститися технічної помилки.

Інші доводи сторони захисту є такими, що випливають з вищеперелічених та не є такими, що можуть вплинути на рішення суду по даній адміністративній справі, а тому окрема оцінка їм не дається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та/або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн та які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, що діяла станом до 17.03.2021 року), та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Є.В. Невеніцин