Справа № 467/230/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, працюючого слюсарем в СТОВ «Промінь», зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної відповідальності притягувався: 17 лютого 2021 року за ч.1 ст. 126 КУпАП до штрафу у розмірі 425,00 грн.; 17 лютого 2021 року за ч.1 ст. 126 КУпАП до штрафу у розмірі 510,00 грн.; 17 лютого 2021 року за ч.1 ст. 126 КУпАП до штрафу в розмірі 425,00 грн.; 17 вересня 2020 року за ч.1 ст. 127 КУпАП попередження,-

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 14 березня 2021 року о 18 год. 10 хв. по вул. Молодіжна (Центральна) в с. Любоіванівка ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ -21011, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ураховуючи положення ст. 251 КУпАП щодо доказів та встановивши обставини, які регламентовані ст. 280 цього ж Кодексу, тобто ті, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, визнав та пояснив, що дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за обставин, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення, так як його терміново викликали на роботу і він змушений був сісти за кермо.

Тож, за таких обставин, розглядаючи справу у ракурсі вимог ст. 280 КУпАП, суд, виходив із такого.

Зокрема, відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП (із змінами, внесеними згідно з указами Президії Верховної Ради Української РСР від 29.05.85 р. № 316-XI, від 19.05.89 р. № 7542-XI, від 29.07.91 р. № 1369-XII, від 15.11.91 р. № 1818-XII; законами України від 23.12.93 р. № 3785-XII, від 07.02.97 р. № 55/97-ВР,від 24.09.2008 р. № 586-VI, від 19.11.2013 р. N 693-VII, від 14.07.2015 р. № 596-VIII, від 07.07.2016 р. № 1446-VIII; у редакції Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 03.12.2019 р. N 321-IX, зміни, внесені підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України від 22.11.2018 р. N 2617-VIII, виключено, враховуючи зміни, внесені Законом України від 17.06.2020 р. N 720-IX) у собі з 03.07.2020 передбачає таке: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 130 КУпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», яка діє з 17.03.2021 застосуванню до даних правовідносин не підлягає у силу норм ст. 8 КУпАП.

У свою чергу, порядок огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Зокрема, згідно п.2 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) ( п.п.6,7 Розділ 1 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п.6 Розділу 2 Інструкції)

Тож, суд, дослідивши надані у його розпорядження докази, установив дійсні факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а порядок проведення його огляду на такий стан у цілому було дотримано таким чином, аби належність цієї установленої законом процедури і, відповідно, її результатів, не викликала обґрунтованих сумнівів.

Ці висновки суду підтверджуються рядом досліджених судом доказів, як то, даними протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №030539 від 13 березня 2021 року, щодо часу, місця, марки транспортного засобу та безпосередньо самого способу учинення правопорушення.

Відповідність процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння вимогам закону перевірена шляхом дослідження, у тому числі й письмових пояснень свідків ОСОБА_2 від 14 березня 2021 року та ОСОБА_3 від 14 березня 2021 року, із яких слідує присутність останніх під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки та його згода із показниками тесту, а так само і відмова під проходження огляду в медичному закладі.

Згідно роздруківки принтера спеціального технічного засобу аналізатора парів етанолу Alcotest 6820 фірми виробника Drager щодо результатів тестування на алкоголь, згідно якої результат тесту ОСОБА_1 склав 0,36 %, у той час, як установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тож, усі ці докази є належними, так як самі по собі і в сукупності підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, щодо події адміністративного правопорушення (часу, місця, способу вчинення, у тому числі й отримання результатів огляду), мотивів, мети і спрямованості умислу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, вказані докази є допустимим, так як сам протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту і форми, а даних про те, що додані до нього матеріали отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України або здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, становлено не було.

Таким чином, шляхом дослідження наданих доказів у сукупності, у тому числі, їх обсягу, установлено, що було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_1 винний у його вчиненні і підлягає адміністративній відповідальності.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених судом фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Тож, при накладенні адміністративного стягнення на нього суд враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, підвищений ступінь його небезпеки, як для суспільства у цілому, так і для окремих громадян, особу ОСОБА_1 , який працевлаштований, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а також ступінь його вини, тобто, те, що він діяв умисно і усвідомлював характер свого діяння і його караність, у тому числі відсутність обставин, що виключають адміністративну відповідальність і собою указують на факти неосудності ОСОБА_1 .

При цьому, закон у будь якому випадку забороняє керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і будь які причини, що спонукали сісти за кермо автівки в нетверезому стані, не можуть виправдати такі дії особи.

Адже ЄСПЛ, зокрема, у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водночас, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

За такого суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, у тому числі, ураховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

При цьому, згідно довідки за підписом начальника СРПП відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області на момент складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно, стягнення на нього слід накласти, як на іншу особу, яка керувала транспортним засобом, а не як на водія, тобто, лише у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, у порядку ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день розгляду справи становить 454,00 грн. (.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 VI).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 247, 251-252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца