КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/485/2021
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , захисника Олексієнка М.М., потерпілої ОСОБА_2 та її представника Саханчука А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 06 вересня 2020 року о 21 год 40 хв водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Ломоносова 54-А, під час руху заднім ходом не слідкував за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3(б), 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, суд не вирішив питання щодо можливого порушення вимог ПДР України іншим учасником ДТП, не дослідив та всебічно, повно і об`єктивно не з`ясував всі обставини справи в їх сукупності та дійшов помилкового висновку щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Приймаючи таке рішення, суд виходив, зокрема, з ненадання доказів в підтвердження того, що він зупинився в момент зіткнення автомобілів. Але з аналогічним обґрунтуванням щодо ненадання достатніх доказів на обґрунтування своєї позиції суд притягнув до відповідальності за порушення п.п. 2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР України іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , яка дійсно не слідкувала за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з його автомобілем. Такі обставини суд повинен був врахувати і при розгляді справи щодо нього, але залишив їх без уваги. Між тим, саме порушення з боку водія ОСОБА_2 вимог п. 10.1 ПДР у сукупності з порушеннями нею вимог п.п. 2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР позбавляли його будь-якої можливості уникнути ДТП та робили настання ДТП неминучим, незалежно від його дій або бездіяльності.

За позицією ОСОБА_1 , такі обставини, як правомірність його руху заднім ходом на мінімальній швидкості до 5 км/год після встановлення відсутності інших учасників руху; правомірність його розрахунку щодо виконання правил дорожнього руху водієм автомобіля «Хюндай Соната»ОСОБА_2 ; виникнення його обов`язку реагувати на зміну дорожньої обстановки лише після появи автомобіля під керуванням ОСОБА_2 із-за повороту; відсутність у нього технічної можливості уникнути ДТП з огляду на раптовість появи із-за повороту автомобіля під керуванням ОСОБА_2 внаслідок обраної нею небезпечної швидкості руху; неминучість настання ДТП незалежно від його дій або бездіяльності і пряма залежність настання або ненастання ДТП від порушення або не порушення іншим учасником ДТП ОСОБА_2 вимог п. 10.1 ПДР України та інших правил, вказують на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між його діями (бездіяльністю) і спричиненням пошкодження транспортних засобів, а також на прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 і спричиненням пошкодження транспортних засобів, що виключає його вину у спричиненні пошкодження транспортних засобів за ст. 124 КУпАП.

Відсутність дослідження судом цих обставин у сукупності з іншими обставинами справи без вирішення питання про порушення ПДР України іншим учасником ДТП - водієм ОСОБА_3 , на думку ОСОБА_1 , призвело до помилкового висновку суду щодо його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Олексієнка М.М. на підтримку вимог апеляційної скарги, заперечення потерпілої ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 щодо апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, вислухавши висновки судового експерта автотехніка Калмикова С.В., доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Зазначені вимоги закону при розгляді справи за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 суддя місцевого суду дотримав.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення та змісту судового рішення вбачається, що суддя місцевого суду при розгляді вказаної справи вислухав пояснення учасників ДТП, дослідив письмові докази та, надавши усім доказам об`єктивну оцінку, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, окрім іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3(б) ПДР України).

За змістом п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Висновок судді місцевого суду в постанові про невиконання ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3(б), 10.9 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, ґрунтується на даних, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137870 від 06 вересня 2020 року, складеному уповноваженою на те особою, з дотриманням в цілому вимог ст. 256 КУпАП, де наведені необхідні та достатні дані щодо події ДТП (а.с. 1);

- у схемі місця ДТП, яка містить серед іншого, відомості про напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, кінцеве положення автомобілів після контактування та перелік їх механічних пошкоджень, зокрема, автомобіль «Форд» має пошкодження заднього бамперу, а в автомобілі «Хюндай» пошкоджені передній бампер, фара та декоративна решітка радіатора.

Крім того, з цієї схеми вбачається, що транспортні засобі після контактування в кінцевому положенні знаходяться на проїзній частині неподалік куту будинку № 54-А по вул. Ломоносова в м. Києві. Транспортний засіб «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , розташований на повороті для заїзду у двір, праве переднє колесо на відстані 4,6 м від правого бордюру, праве заднє колесо на відстані 5,7 м від правого бордюру, заднє праве колесо на відстані 10 м від бордюру, який знаходиться позаду автомобіля. Автомобіль «Форд» знаходиться попереду автомобіля «Хюндай», переднє праве та заднє праве колеса на відстані 3,1 м від правого бордюру, заднє праве колесо на відстані 13,7 м від бордюру, який знаходиться позаду автомобіля. Автомобілі стоять впритул: «Хюндай» правою передньою частиною, «Форд» задньою лівою частиною (а.с. 3);

- у первинних поясненнях водія ОСОБА_2 , наданих одразу після ДТП, де вона зазначила, що 06 вересня 2020 року о 21 год 45 хв, керуючи автомобілем «Хюндай Соната» біля свого дому, направлялась у напрямку паркінгу. Перед пішохідним переходом зупинилась, щоб пропустити пішоходів. В цей момент назустріч заднім ходом на пішохідний перехід виїхав автомобіль «Форд Фокус» і в`їхав в передню частину її автомобіля. Своєї вини не визнає (а.с. 5) та поясненнях ОСОБА_2 в суді першої інстанції;

- світлинами з місця події, на яких зображені транспортні засоби в кінцевому положенні та зафіксовані їх механічні пошкодження, а також розміщення уламків (а.с. 9-13).

Такі докази суддя місцевого суду обґрунтовано поклав в основу своїх висновків, оскільки вони спростовують пояснення ОСОБА_1 щодо іншого механізму розвитку ДТП та переконливо свідчать про те, що ДТП, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобілів «Форд» під керуванням ОСОБА_1 та «Хюндай» під керуванням ОСОБА_2 сталася на проїзній частині неподалік куту будинку № 54-А по вул. Ломоносова в м. Києві, за обставин коли водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Форд» та рухаючись заднім ходом, в порушення вимог п. 10.9 ПДР України не впевнився в безпечності такого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що ДТП сталася внаслідок порушення низки вимог ПДР України водієм ОСОБА_2 , що, як вказує апелянт, також було встановлено суддею місцевого суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно останньої.

Досліджуючи такі доводи, апеляційний суд перш за все враховує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом лише стосовно конкретної особи та в межах висунутого їй обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення. Отже в справі щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.

Дійсно, із долучених до апеляційної скарги документів слідує, що суддя Голосіївського районного суду м. Києва 02 листопада 2020 року, за результатами розгляду в окремому провадженні справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , встановивши, що остання 06 вересня 2020 року о 21 год 40 хв, керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Ломоносова, 54-а, в порушення вимог п.п. 2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР України, не слідкувала за дорожньою обстановкою, не слідкувала за її зміною, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, визнав ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Проте, постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року була задоволена апеляційна скарга захисника Саханчука А.Д., скасована вказана постанова судді місцевого суду, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Для додаткової перевірки пояснень ОСОБА_1 щодо механізму розвитку ДТП, викладених в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції був залучений в порядку ст. 273 КУпАП судовий експерт автотехнік Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На виконання судового доручення директором вказаної експертної установи для участі в справі був призначений провідний судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_5 (стаж експертної діяльності з 2008 року, спеціалізація: 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; 10.4 - транспортно трасологічні дослідження), який, ознайомившись з матеріалами справи, пояснив, що на фотознімках з місця пригоди зафіксовано уламки протитуманної фариавтомобіля «Форд», один з яких знаходиться під автомобілем, а інші розташовані від його заднього лівого колеса і до краю його задньої частини, що свідчить про те, що на момент осипання цих уламків автомобіль знаходився в русі та рухався заднім ходом. Слідова інформація вказує на механізм ДТП, а саме на те, що принаймні автомобіль «Форд» на момент контактування з автомобілем «Хюндай» знаходився в русі. Оскільки щодо автомобіля «Хюндай» ніякої слідової інформації немає, стверджувати чи стояв він, чи рухався безпосередньо перед зіткненням неможливо. З огляду на наявні в матеріалах справи дані, інформація, наведена в протоколі щодо дій водія автомобіля «Форд» є достовірною, спроможною і відповідає механізму ДТП, а саме в частині порушення водієм автомобіля «Форд» вимог п. 10.9 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За відсутності підстав для сумнівів у правильності надання в суді апеляційної інстанції висновків у поставлених перед експертом питаннях, з урахуванням того, що висновки експерта є технічно обґрунтованими, вони приймаються апеляційним судом як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

В той же час такі висновки в сукупності з іншими доказами у справі спростовують пояснення водія ОСОБА_1 про те, що в даній дорожній ситуації ним були дотримані вимоги п. 10.9 ПДР України і виключно дії водія ОСОБА_2 призвели до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

З урахуванням наведеного, вважаю, що обставини справи суддею місцевого суду встановлені повно й об`єктивно, що спростовує твердження в апеляційній скарзі про протилежне, висновок про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на належних та допустимих доказах. Отже судове рішення, як постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Зважаючи на те, що під час апеляційного перегляду постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року не встановлено правових підстав для її скасування та закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко