Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/143/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 11.04.2013 року Коростенським ВРЕР УДАІ, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 078892 від 23.01.2021 року вбачається, що 22.01.2021 року о 17 год. 30 хв. в с. Тепениця, вул. Левчука, 25, в магазині «Продуктовий кошик», гр. ОСОБА_1 перебував без документів, що посвідчують особу, в подальшому вийшов на вул. Левчука та пішов у невідомому напрямку, чим порушив п.п. 2 п.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, вину визнає.

Обставини вчинення зазначеного правопорушення підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 078892 від 23.01.2021 року,письмовою заявою ОСОБА_1 від 12.03.2021 року згідно якої ОСОБА_1 визнав свою вину, які наявні в матеріалах справи.

Диспозицією частини першої статті 44-3 КУпАП визначено, що об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на момент вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні (п.п. 2 п. 2 цієї Постанови КМУ).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Судом враховано, що згідно вимог ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких при розгляді справи не встановлено.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид стягнення, необхідно зазначити, що відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оскільки ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, даних про те, що вчинене ним адміністративне правопорушення спричинило негативні наслідки немає, а тому суд приходить до висновку, що наведені обставини істотно знижують суспільну шкідливість вчиненого ним правопорушення і дають достатні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, яке, на думку суду, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Згідно вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 44-3, 245, 276, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар