Справа № 263/3410/21
Провадження № 3/263/1369/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Наталя Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання за довідкою тимчасово переміщеної особи: АДРЕСА_2 , за ст.130 ч.1 КпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

09.03.2021 року о 23:13 год. ОСОБА_1 в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів, буд. 43, керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер Алкотест» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, за участю його захисника, просив адміністративне провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Адвокат Тесля А.В. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП посилаючись на недопустимість у якості доказу протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 406279 від 10.03.2021 у звязку з внесенням неправдивих даних стосовно відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, працівниками поліції порушена процедура огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, а також процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння проведена з використанням невідомих приладів, які між собою працівники поліції називали старий та новий. Вважає, що пояснення свідків не можуть братись до уваги, оскільки не відповідають обставинам справи, також дані пояснення підготовлені на заздалегідь заготовленому бланку працівниками поліції, де лише вносяться дані свідків, а отже не є поясненнями, які особисто дають свідки.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10.03.2021 року серії ДПР18№ 406279, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями свідків, постановою про накладення адміністративного стягнення серія ДПО № 780133 від 09.03.2021 року, рапортом, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського.

Суд не бере до уваги доводи, викладені у запереченнях адвоката Тесля А.В., оскільки вони повністю спростовуються оглянутим у судовому засіданні відеозаписом та іншими адміністративними матеріалами.

Відповідно до ст.266 КУпАП та п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. А у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в присутності поліцейського.

Пунктом 6, 9 розділу ІІ цієї інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, здійснював декілька разів продування у два алкотестери, однак фактично його дії були спрямовані на уникнення відповідальності шляхом неправильного продування аклотестеру, що підтверджуються поясненнями свідків під час проведення огляду ( пропускав повітря через порожнину роту поза межі трубки, закривав трубку для продуття язиком). У подальшому ОСОБА_1 погодився з працівниками поліції поїхати до медичної установи для проведення огляду на стан сп`яніння, однак через деякий час відмовився, що підтверджується письмовими поясненнями інших свідків та зафіксованого на відеозаписі. Крім того, під час підписання письмових пояснень один зі свідків зауважив, що відчуває від ОСОБА_1 запах алкоголю. Даних про проходження останнім огляду на стан сп`яніння у медичній установі суду не надано.

Щодо посилань сторони захисту на те, що протокол не може бути належним та допустимим доказом у зв`язку з тим, що в ньому зазначена невірна адреса, то дана обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Щодо внесення у протокол про адміністративне правопорушення неправдивих даних стосовно відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, дані обставини також спростовуються оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, оскільки всі дії щодо продуття алкотестеру останнім були фактично направлені на відмову від його проходження за для уникнення відповідальності.

Щодо посилань сторони захисту на те, що пояснення свідків підготовлені на заздалегідь заготовленому бланку працівниками поліції, де лише вносяться дані свідків,а отже не є поясненнями, які дають свідки, та не відповідають обставинам справи й не можуть братися до уваги, то дані зауваження повністю спростовуються оглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Також суд критично відноситься до посилань сторони захисту щодо порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою двох невідомих приладів, без зазначення їх назв (марок та моделей), оскільки як вбачається з оглянутого у судовому засіданні відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР, за яке передбачена відповідальність за відмову від проходження медичного огляду, у зв`язку з чим працівники поліції не мали підстав для надання відповідних документів щодо «Драгеру «Алкотест».

Стосовно доводів захисника в частині зазначення неправильного зазначення місця проживання ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, то дані доводи спростовуються оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з бодікамери поліцейського, оскільки під час складання та ознайомлення протоколом про адміністративне правопорушення, останній не робив зауважень з цього приводу. Також не надано доказів внесення виправлень до протоколу прор адміністративне правопорушення поза процесуальний спосіб.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст.33КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Згідно з вимогами ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Н.В.Хараджа