КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1079/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Калініченко О.Б.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Панькіна Дмитра Валерійовича на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ),

за порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного Кодексу України,

за участю представників Київської митниці Держмитслужби Юрківа В.В., Короля Л.І.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року провадження відносно ОСОБА_1 в справі про порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного Кодексу України закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу, 23 жовтня 2020 року в зону діяльності Київської митниці Держмитслужби, ЗМК ТОВ «ДХЛ Інтернешнл Україна» митного поста «Київ-центральний», надійшло міжнародне експрес-відправлення від відправника ОСОБА_1 за міжнародним транспортним документом № від 20 жовтня 2020 року та інвойсом від 19 жовтня 2020 року, яке містило товари, інформація про які відсутня в супровідному транспортному документі та які заборонено вкладати без оголошеної цінності, а саме іноземна валюта в сумі 200 Євро, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Суд закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки виявлена не задекларована іноземна валюта не має комерційного призначення.

В апеляційній скарзі представник Київської митниці Держмитслужби просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції ст. 472 МК України.

Апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що кваліфікація правопорушення є неналежною, оскільки нібито диспозиція ст. 472 МК України стосується недекларування товарів комерційного призначення, а іноземна валюта до такого формулювання не відноситься.

Представник звертає увагу на те, що відповідно до п. 57 ст. 4 МК України до товарів серед іншого відносяться і валютні цінності.

При цьому, як зазначає апелянт, законодавець в ст. 472 МК України чітко визначив, що дана стаття передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Представник вказує, що протокол № 1749/10000/20 щодо відправника ОСОБА_1 складено за порушення ним ст. 472 МК України, а саме за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей в товаросупровідних документах інформації щодо товару - іноземна валюта в кількості 200 Євро.

Також апелянт посилаючись на ч. 2 ст. 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21 червня 2018 року вказує, що транскордонне переміщення валютних цінностей шляхом міжнародних відправлень здійснюється лише шляхом відправлень з оголошеною вартістю.

В той же час, представник звертає увагу на те, що в товаросупровідних документах міжнародного експрес відправлення які є формою декларування, жодної інформації про переміщувану іноземну валюту в переліку ОСОБА_1 не зазначив в тому числі і про наявність переміщуваної валюти з оголошеною цінністю.

Особа, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення до суду не з`явилися, засобами електронного зв`язку була належно повідомлена мовою, яка є офіційною в Новій Зеландії про дату, час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Також їй направлений переклад прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Однак ОСОБА_1 письмових пояснень, чи захисника, який би представляв його інтереси в суді не направив, клопотань про відкладення розгляду провадження від нього не надходило, на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників Київської митниці Держмитслужби Юрківа В.В. та Короля Л.І. , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для складання протоколу про порушення митних правил від 11 листопада 2020 року № 1749/10000/20 стало виявлення під час митного огляду міжнародного експрес-відправлення, яке надійшло від громадянина Нової Зеландії ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 за міжнародним транспортним документом від 20 жовтня 2020 року за № чотири банкноти номіналом 50 Євро, що є порушенням ст. 18 Всесвітньої поштової конвенції, а за національним законодавством також адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 472 МК України.

Проте судом прийнято рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з тих підстав, що виявлена в міжнародному експрес-відправленні валюта не має комерційного призначення.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду не узгоджується з положеннями закону.

Відповідно до ст. 18 Всесвітньої поштової конвенції серед іншого забороняється вкладати монети, банківські білети, банкноти у посилках без оголошення цінності, крім випадків, коли відповідно до національного законодавства країн подання та призначення це дозволяється.

Однак, національним законодавством такий дозвіл не передбачено.

Відповідно до ст. 273 МК України передбачена відповідальність за пересилання через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання.

За наведеною нормою Конвенції банкноти не заборонені для пересилання за умови оголошення цінності.

У разі не оголошення про це, тобто недекларування товару, що переміщується через митний кордон України передбачена відповідальність за ст. 472 МК України.

Відповідно до цієї норми закону адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування, або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак суд, мотивуючи своє рішення тим, що виявлені в міжнародному експрес-відправленні кошти не є товаром комерційного призначення, не вірно тлумачив наведену норму закону, оскільки в диспозиції ст. 472 МК України словосполучення «комерційного призначення» віднесено до транспортних засобів.

Таке розуміння закону узгоджується з наведеною нормою Конвенції, яка не місить такого визначення як монети, банківські білети чи банкноти комерційного призначення.

Отже, під час апеляційного розгляду судом встановлено, що громадянин Нової Зеландії ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_6 , яка мешкає в Україні відправив міжнародне експрес-відправлення, яке відповідно до міжнародного транспортного документу від 20 жовтня 2020 року за № та інвойсу від 19 жовтня 2020 року містило рюкзак дитячий, куртку дитячу. Однак при митному огляді міжнародного експрес-відправлення 23 жовтня 2020 року в м. Києві по вул. Луговій 9 було виявлено чотири банкноти номіналом 50 євро, серійні №№ WA. WB, ZB, WB, які відправником товару не заявлені.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил підтверджується міжнародним транспортним документом № від 20 жовтня 2020 року в якому зазначено вміст поштового відправлення: дитячий рюкзак і дитяча куртка, цей же товар вказаний у інвойсі, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі, багажу від 23 жовтня 2020 року, відповідно до якого в ході проведення митного огляду було встановлено, що окрім заявленого товару - куртка дитяча та рюкзак було виявлено іноземну валюту в сумі 200 євро: чотири купюри номіналом по 50 євро №№ WA. WB, ZB, WB, фотографіями виявлених купюр.

Оцінюючи дії ОСОБА_1 суд зазначає, що як Україна так і Нова Зеландія є країнами-членами Всесвітньої поштової конвенції. Тому ОСОБА_1 , відправляючи до України міжнародне експрес-відправлення повинен був знати, щодо правил пересилання в такий спосіб банкнот. Не заявивши про те, що в посилці є чотири купюри номіналом 50 євро він порушив як ст. 18 Конвенції, так і ст. 472 МК України. Суд кваліфікує його дії за цією нормою закону як недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Апеляційний суд не вважає вчинене адміністративне правопорушення малозначним, а тому до ОСОБА_1 повинно бути застосоване стягнення в межах санкції ст. 472 МК України, якою передбачено штраф у розмірі 100 відсотків вартості товару з конфіскацією грошових коштів.

За даними Національного банку України, станом на 23 жовтня 2020 року офіційний курс гривні до євро становить 33.4106.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Панькіна Д.В. задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного Кодексу України скасувати.

Прийняти нову постанову. Визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та застосувати до нього адміністративне стягнення у розмірі ста відсотків вартості товару, що становить 6682,12 грн. з конфіскацією чотирьох банкнот номіналом 50 євро серійні номери яких WA. WB, ZB, WB.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун