Справа № 265/1451/21
Провадження № 3/265/851/21
П О С Т А Н О В А

30 березня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Адамова Тетяна Сергіївна,розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Маріупольського районного Управління поліції ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем магазину-кафе у ФОП ОСОБА_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя надійшов адміністративний протокол серії ВАБ № 645053 від 11 лютого 2021 року, відносно ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 44-3 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, 11 лютого 2021 року близько о 16-00 годині, гр. ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці в магазині-кафе ФОП « ОСОБА_2 » по бр. Морському,42 у м. Маріуполі та здійснювала прийом відвідувачів при відсутності нанесення маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше ніж 1,5 метра, чим порушила правила щодо карантину людей, затверджених Постановою КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась повторно, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою мешкання зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, проте повістки про виклик до суду повертаються назад без отримання адресатом за відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Стосовно подій, які мали місце 11 лютого 2021 року.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту). Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи. Тобто, посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим, та за відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки та порушене особою, відповідальність не настає.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3ч.1КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей,санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм,передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб»,іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за використанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-які докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_4 у його вчиненні, крім протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту чергового відділу поліції № 2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області та копії ліцензії Податкової служби України на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями на ім`я ОСОБА_5 , які не є доказами, інші докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття справи на підставі п.1 ч.1ст. 247 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.247п. 1 ,283,284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя Адамова Т.С.