Cправа № 628/1061/21
Провадження № 3/628/211/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, за участю секретаря Романової Н.П., розглянувши у залі суду у місті Куп`янську матеріал, який надійшов від Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старовірівка Шевченківського району Харківської області, який працює водієм ФОП ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- за ст. 185 КУпАП;

- права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, роз`яснені -

В С Т А Н О В И В :

27.03.2021 поліцейським СРПП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області Сабалаєм Є.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 314944, відповідно до якого ОСОБА_1 поблизу будинку 69 смт. Ківшарівка міста Куп`янська Харківської області здійснив злісну непокору працівнику поліції на законну вимогу зупинитись після блокування його авто. Дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що зупинив автомобіль на вимогу поліції, проїхавши до зони паркування 50 м.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Отже, таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів встановлено, що фактично ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушивши правила дорожнього руху, не виконав вимогу працівників поліції зупинити транспортний засіб та збільшив швидкість. Після чого, водій транспортного засобу намагався покинути місце події, однак був затриманий працівниками поліції.

За невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

За положеннями частини 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов для розгляду до суду, не містить місця його складення, дати та часу вчинення правопорушення, опису об`єктивної сторони правопорушення, що суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки в межах обставин, викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

За положеннями статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Куп`янського міськрайонного суду

Харківської області І.М.Демченко