Справа №: 398/4729/20
провадження №: 3/398/83/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"05" березня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

До суду надійшли протоколи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких 10.12.2020 року о 12:00 год., 08.12.2020 року о 16:00 год., 01.12.2020 року о 17:00 год., 21.11.2020 року о 14:00 год., 15.11.2020 року о 11:00 год., 11.11.2020 року о 14:30 год., 20.10.2020 року о 16:30 год., 03.10.2020 року о 10:00 год., 12.09.2020 року о 20:00 год., 10.09.2020 року о 16:00 год., ОСОБА_1 не впускала у квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила насильство в сім`ї, тобто адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала вину. Вона пояснила, що у 2014 році познайомилася із ОСОБА_2 , він на той час проживав разом із матір`ю за АДРЕСА_2 . У 2015 році із дозволу матері співмешканця ОСОБА_3 , з яким вона на той час перебувала у фактичних шлюбних відносинах, вона вселилася до зазначеного помешкання. У 2016 році народилася ОСОБА_4 , батьком якої на її думку є ОСОБА_2 , але він не записаний батьком дитини. ОСОБА_3 склала заповіт на дитину ОСОБА_5 . ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_6 систематично зловживав алкоголем і вчиняв відносно матері домашнє насильсьво: ображав: бив та душив її. У 2018 році померла ОСОБА_3 , після її смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_1 і дитина ОСОБА_8 продовжили проживати разом. У період спільного проживання ОСОБА_2 систематично зловживав алкоголем, бив ОСОБА_1 і її дітей від попередніх стосунків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . У 2020 році син ОСОБА_1 . ОСОБА_9 також поселився у квартирі. У серпні 2020 року ОСОБА_2 у черговий раз прийшов п`яний, почав обзивати її та дітей, простягав до них руки, тому ОСОБА_1 вигнала його з будинку. ОСОБА_2 після цього неодноразово щоразу у стані алкогольного сп`яніння приходив до квартири: кричав, виламував двері, ображав ОСОБА_1 нецензурною лайкою. ОСОБА_1 не впускала його. ОСОБА_1 наголосила на тому, що остерігається та намагається захиститися від насилля зі сторони ОСОБА_2 , адже він протягом часу спільного проживання ситематично вчиняв домашнє насильство відносно неї, її дітей і своєї матері, коли вона була жива, у зв`язку з чим остання написала заповіт саме на дитину. З приводу цього зверталась вона в поліцію, але потім за вмовлянням ОСОБА_2 забирала заяви, адже тоді не хотіла щоб він потрапив до в`язниці.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що з 2000 року проживав у будинку матері з її дозволу. У 2007 році отримав будинок у спадщину після батька, переїхав туди, там він був зареєстрований. Потім приблизно у 2010-2011 році продав успадкований будинок, і за запрошенням матері оселився у її квартирі, оскільки вона хворіла і потребувала допомоги. У цій квартирі він не зареєстрував своє місце проживання оскільки матір отримувала субсидію. Приблизно у 2014-2015 році році познайомився із ОСОБА_11 , у 2016 році вона приїхала до нього в гості, тобто у квартиру за адресою АДРЕСА_3 , же він проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 ОСОБА_2 просив матір дозволити ОСОБА_11 проживати з ним у її будинку, матір була проти, однак не стала перешкоджати сину вселити ОСОБА_11 . Із цього часу він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 . Під час перебування у цивільному шлюбі ОСОБА_11 народила дитину ОСОБА_5 , яка також з народження проживала із ним та ОСОБА_11 у будинку ОСОБА_13 ОСОБА_3 дала дозвіл дитині проживати у будинку та склала на неї заповіт. У 2018 році померла ОСОБА_3 ОСОБА_2 прождовжив проживати у будинку разом із ОСОБА_11 і дочкою ОСОБА_14 , потім також приїхали її діти ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . У серпні 2020 року ОСОБА_11 разом із друзями вигнали ОСОБА_6 з будинку.

Представник потерпілого адвокат Мунтян В.І. у судовому засіданні підтримав протокол про адмінправопорушення і просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, адже вона не мала права вигнати ОСОБА_2 із його помешкання.

Допитаний як свідлок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив, що проживає за адресою АДРЕСА_2 останні два роки з матір`ю ОСОБА_1 та сестрами ОСОБА_17 і ОСОБА_15 . У нього склались погані стосунки із ОСОБА_2 , оскільки він ображає його та його сестру та б`є його матір. Свідок познайомився з ОСОБА_2 , коли проїжджав до матері на канікули, тоді вона перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах. З часу коли свідок оселився у зазначеній квартирі він був свідком того, що ОСОБА_2 зловживає алкоголем щодня, б`ється, ображає нецензурними словами, неодноразово бив ОСОБА_1 , розбивав у неї на голові тарілки і чайник. З цього приводу вона викликала поліцію, однак у подальшому відкликала свої заяви за вмовлянням ОСОБА_2 . Свідок стверджує, що він разом з матір`ю у кінці квітня 2020 року вигнав ОСОБА_2 з будинку, оскільки він прийшов у стані сп`яніння, почав ображати його і матір нецензурними словами, тому він його вдарив і разом з матір`ю виніс його будинку за руки. У подальшому ОСОБА_2 приблизно раз на тиждень приходив до квартири завжди у стані сп`яніння, кричав, виламував двері, ображав нецензурною лайкою. Востаннє він приходив у грудні 2020 року, тоді він так саме виламував двері, кричав, ображав нецензурною лайкою.

Допитана як свідок ОСОБА_18 , проживає за адресою АДРЕСА_4 , повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 . Їй відомо, що сусідня квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є її сином. ОСОБА_2 раніше проживав у будинку, який належав його батьку, одинак втратив його через зловживання алкоголем і аморальну поведінку. Після цього він оселився у квартирі своєї матері, її дозволу не питав, а вона хоча і заперечувала проти його проживання у власній квартирі, фізично не могла йому перешкодити. Саме тому вона заперечувала і не дала дозвіл на реєстрацію його місця проживання у своїй квартирі. За час проживання з матір`ю ОСОБА_18 систематично була свідком домашнього насилля ОСОБА_2 , відносно своєї матері ОСОБА_3 : він бив її, вимагав гроші, випорожнився на диван, постійно ображав її у стані алкогольного сп`яніння, душив її. Коли у ОСОБА_2 почалися стосунки із ОСОБА_1 і вона була вагітною ОСОБА_3 дозволила ОСОБА_1 проживати у своїй квартирі та у подальшому написала заповіт на дитину, яку народила ОСОБА_1 . Упродовж усього часу спільного проживання ОСОБА_2 постійно зловживав алкоголем, бив ОСОБА_1 , ображав її. Також після припинення його проживання у квартирі ІНФОРМАЦІЯ_4 він часто приходив: кричав, виламував двері, ображав ОСОБА_1 нецензурною лайкою. При цьому ОСОБА_1 не впускала його до квартири. Також свідок пояснила, що ці обставини їй відомі: оскільки вона проживає

є у сусідній квартирі через стінку, має спільний тамбур із квартирою ІНФОРМАЦІЯ_4 : стіни тонкі вона чує всі сварки: також спілкувалась із ОСОБА_3 , знає як сусідку ОСОБА_1 , надає їй позитивну характеристику. Водночас ОСОБА_2 характеризує вкрай негативно: наголошує на тому що він постійно порушує громадський порядок та на нього скаржаться багато сусідів.

В судовому засіданні були досліджені матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ 048590 від 14.12.2020 р., ВАБ 048591 від 14.12.2020 р., ВАБ 048592 від 14.12.2020 р., ВАБ 048593 від 14.12.2020 р., ВАБ 048637 від 14.12.2020 р., серії ВАБ 048638 від 14.12.2020 р., серії ВАБ від 14.12.2020 р., ВАБ 048632 від 14.12.2020 р., ВАБ 048631 від 14.12.2020 р., ВАБ 048630 від 14.12.2020 р., протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , характеристика ОСОБА_1 , яка надана ДОП Олескандрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області. Також суд враховує документи, які були надані ОСОБА_1 у судовому засіданні, а саме довідку про складл сім`ї ОСОБА_1 , яка була надано головою ОСББ Фенікс-Олександрія, копію заповіту, в якому зазначено, що ОСОБА_3 заповіла своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належити їй на день смерті і на що матиме право за законом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Даний заповіт складений в присутності свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та посвідчений приватним нотаріусом Чернишовим С.С 31.01.2018 р.,, зареєстрований в реєстрі за № 83.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду, крім протоколу про адміністративне правопорушення, суду надано лише пояснення самого потерпілого ОСОБА_2 . Водночас, ОСОБА_1 визнає, що вона дійсно вигнала та не пускає ОСОБА_2 до квартири, пояснюючи це тим, що він під час спільного проживання систематично у стані алкогольного сп`яніння вчиняв відносно неї та її дітей фізичне і психологічне насильство та вона такими своїми діями захищалася від подальшого вчинення насильства з його боку. Такі пояснення ОСОБА_1 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , які зокрема повідомили про ситематичне вчинення насильства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 і також про те, що ОСОБА_2 щоразу приходить до квартири у стані алкогольного сп`яніння: кричить: вибиває двері і ображає ОСОБА_1 . Жодних доказів: які б спростовували ці пояснення ОСОБА_1 та свідків суду не надано.

Відповідно до ст.19 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Із показань ОСОБА_1 і свідків вбачається, що ОСОБА_1 не пускає ОСОБА_2 до квартири, захищаючись від протиправного посягання на неї зі сторони ОСОБА_2 , оскільки він, неодноразово вчиняючи відносно неї фізичне і психологічне насильство у минулому, приходить до квартири у стані алкогольного сп`яніння та його поведінка є вказує на наявність у нього наміру продовжувати вчиняти насилля: від виламує двері, кричить, ображає нецензурною лайкою.

За таких обставин суд дійшов висновку про те що достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильсьва відносно ОСОБА_2 , суду не надано, її пояснення про те, що вона діяла, захищаючись від посягання ОСОБА_2 , не спростовані. Надані суду докази лише підтверджують, що ОСОБА_1 не впускала ОСОБА_2 , у якій вона проживає, однак вони є недостатніми для спростовання показань ОСОБА_1 про те, що вона захищалася від протиправного посягання ОСОБА_2 ..

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, усі сумніви у винуватості ОСОБА_1 суд тлумачить на її користь, вважає її вину недоведеною. За таких обставин справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладених мотивів суд відхиляє доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника Мунтяна В.І. про те, що ОСОБА_1 не мала права виганяти і не впускати ОСОБА_2 до квартири, та вважає необхідним додатково зазначити, що достатніх доказів наявності у ОСОБА_2 права на проживання у зазначеній квартирі суду не було надано. Водночас, спір про наявність у ОСОБА_2 права проживання у цій квартирі не виходить за межі предмету розгляду у цій справі про адміністративне правопорушення, а натомість може бути вирішений у порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 1831, 247 ч. 1 п. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд

постановив :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський