Справа № 191/3517/16-п
Провадження № 3-в/191/10/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гречко Ю.В. розглянувши подання начальника Синельниківського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області Варава Ігоря про звільнення від відбування накладеного адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Синельниківського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області Варава І. звернувсь до суду з зазначеним поданням, в якому просить звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 5 діб, накладеного постановою Синельниківського міськрайонного суду від 12 серпня 2016 року в зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_1 , в установленому порядку повідомлений про час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився,причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 303 КУпАП не підлягають виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, якщо їх не звернуто до виконання протягом 3 місяців з дня винесення.

Стаття 80 КК України(за аналогією) передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до ст. 302, ст. 303 КУпАП України, термін давності виконання постанови Синельниківського міськрайонного суду від 12 серпня 2016 року сплинув 22.08.2018, строки давності не переривалися, а тому виконання такої постанови у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 може бути припинене, оскільки такий строк формально давно минув.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.302, 303,304 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адмінстратвиного стягнення у виді адміністративного арешту строком 5 діб, накладеного постановою Синельниківського міськрайонного суду від 12 серпня 2016 року за ч.2 ст.187 КУпАП України (справа № 191/3517/16-п) у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю. В. Гречко