Справа № 703/47/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, командира автомобільного взводу батальйону підвозу пального ВЧ НОМЕР_1 , до відповідальності за ст.124 КУпАП,

установив:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №479711 від 19 грудня 2020 року, з додатками, згідно з яким ОСОБА_1 19 грудня 2020 року близько 12 год. 00 хв. на перехресті з а/д Червоний Яр, 1 км, під час маневру повороту ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху, не впевнився в безпеці маневру та не надав дорогу автомобілю «НYUNDAI ACCENT» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по дорозі прямо, у результаті чого транспортним засобам були спричинені механічні пошкодження, чим порушено пункти 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 19 грудня 2020 року він повертався з відрядження у складі автомобільної колони, яку супроводжував автомобіль підрозділу ВАІ. Вказав, що на перехресті автомобільних доріг до с. Червоний Яр, де сталося ДТП, знаків пріоритету встановлено не було, тому він керувався правилом проїзду перехрестя рівнозначних доріг. Відтак мав пріоритет при здійсненні маневру повороту ліворуч на даному перехресті.

Вказав, що він рухався у складі автомобільної колони, яку супроводжував автомобіль підрозділу ВАІ та здійснював маневр повороту ліворуч після того як інспектор ВАІ подав знак про заборону руху для інших транспортних засобів.

На підтвердження відсутності в його діях вини у вчиненому правопорушенні надав акт службового розслідування, проведеного заступником командира автомобільного батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено, що суб`єктивних факторів, які є результатом діяння чи бездіяльності в його діях при здійсненні повороту, що стали причиною ДТП, не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні 01 березня 2021 року пояснив, що 19 грудня 2020 року він рухався на автомобілі «Хюндай» по а/д Дніпро-Запоріжжя в м. Нікополь. Під`їжджаючи до перехрестя з а/д що веде в с. Червоний Яр, праворуч по ходу руху його автомобіля виїхав автомобіль ВАЗ з номерними знаками Збройних Сил України. Після чого, раптово, на смугу його руху виїхав автомобіль «Камаз». Він максимально з`їхав на узбіччя, однак зіткнення уникнути не вдалося. Вказав, що водій ОСОБА_1 , здійснюючи маневр повороту, не надав йому переваги в русі, що і призвело до пошкоджень транспортних засобів.

На підтвердження порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що призвело дорожньо-транспортної пригоди, надав фотоматеріали, які були ним відзняті безпосередньо після ДТП.

У судове засідання 18 березня 2021 року потерпілий не з`явився. Надав суду заяву, в якій розгляд справи, призначений на вказану дату, просив проводити без його участі та врахувати при винесенні постанови надані ним під час судового засідання 01 березня 2021 року пояснення та відомості, викладені в протоколі від 19 грудня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складено протокол серії ДПР18 №479711 від 19 грудня 2020 року, схема місця ДТП, в якій зафіксовано місце розташування транспортних засобів під час дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням характеристики вказаної ділянки дороги та письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , в яких зазначено обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, до матеріалів справи додано фотознімки, на яких зафіксовано наслідки дорожньо-транспортної пригоди, місце її скоєння із розташуванням транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України врегульовано Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху або ПДР).

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 8.1. ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території (п. 1.10).

Перехрестя можуть бути регульованими і нерегульованими.

Перед проїздом перехрестя водій повинен визначити: має він перевагу руху чи повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі. В залежності від того, чи є перехрестя рівнозначним чи нерівнозначним, регульованим чи нерегульованим буде залежати порядок його проїзду транспортними засобами.

За приписами п. 16.1 ПДР України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

За наявності на нерегульованому перехресті знаків пріоритету водії зобов`язані керуватися цими знаками. Знаки пріоритету можуть доповнюватися дорожньою розміткою (1.12, 1.13, 1.20 і 1.21). За відсутності знаків пріоритету на нерегульованому перехресті водії зобов`язані виконувати пункт 10.11 цих Правил, а саме : «Перевага в русі належить тому водієві, у якого немає перешкоди справа».

Отже, відсутність вказаного знаку в місці, в якому він має бути встановлений, - безпосередньо перед виїздом на дорогу, по якій надано переважне право проїзду даного перехрестя, дає право водієві вважати, що він знаходиться на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг, правила проїзду яких регулюються положеннями п.16.12 ПДР України, згідно з якими на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Окрім цього слід зазначити, що вимога дати дорогу транспортним засобам, які наближаються справа, поширюється не лише на рівнозначні перехрестя. У відповідності з п. 10.11.Правил дорожнього руху, якщо траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена ПДР, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Згідно з п.1.10 ПДР, головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної.

У судовому засіданні встановлено, що в місці дорожньо-транспортної пригоди відсутні світлофори, знаки пріоритету та дорожні розмітки, що підтверджується схемою місця ДТП, правильність складання якої в судовому засіданні підтвердили обидва учасники пригоди, а відтак дане перехрестя є нерегульованим, дороги рівнозначними. Крім того, згідно зі схемою ДТП та оглянутих в судовому засіданні фотознімків вбачається, що вказана ділянка дороги має ознаки Т-подібного перехрестя із однаковим дорожним покриттям.

У Розділі 16 Правил дорожнього руху чітко встановлені правила проїзду перехрестя рівнозначних та нерівнозначних доріг.

Відповідно до п. 16.12 в Розділі 16 зазначено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Пунктом 16.13 ПДР України, порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , встановлено, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Пунктом 1.4 Правил дорожнього руху встановлено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно вимог Правил дорожнього руху, водій автомобіля «Хюндай» зобов`язаний був пропустити транспортний засіб, яким керував водій ОСОБА_1 , а останній був вправі розраховувати на те, що водій транспортного засобу «Хюндай» пропустить автомобіль, що наближається до нього на перехресті рівнозначних доріг справа, а відтак продовжив рух.

У зв`язку з вищенаведеним, суд не бере до уваги твердження потерпілого про те, що водій ОСОБА_1 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, повинен був зупинитися, оскільки як встановлено в судовому засіданні, дорожньо-транспортна пригода мала місце на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг, а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був дати дорогу лише транспортним засобам, які б наближалися праворуч (п.16.12 ПДР).

Також судом враховується та обставина, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який рухався у складі організованої автомобільної колони та в супроводі спеціального транспортного засобу із увімкненими проблисковими маячками синього кольору. Останній на момент ДТП знаходився на узбіччі проїжджої частини у зустрічному напрямку по відношенню до напрямку руху автомобіля «Хюндай» під керуванням ОСОБА_2 . Окрім того, згідно з відомостями службового розслідування, матеріали якого приєднано до справи, інспектор ВАІ подавав знак про заборону руху для інших транспортних засобів.

Відповідно до п.3.5 ПДР, наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом (або без увімкненого спеціального звукового сигналу), що стоїть на узбіччі (біля проїзної частини) або на проїзній частині, водій повинен знизити швидкість до 40 км/год та в разі подання регулювальником відповідного сигналу зупинитися. Продовжувати рух можна лише з дозволу регулювальника.

Ураховуючи зазначені обставини, а також пору доби і видимість дороги у місці ДТП, обмеження швидкісного режиму (50 км/год), суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 щодо неможливості уникнення зіткнення від моменту виявлення небезпеки для руху, за умови дотримання ним вище вказаних приписів ПДР.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Ураховуючи викладене, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 23, 401, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: І. Я. Биченко