Справа № 303/2219/21
Провадження № 3/303/1266/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубей І.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.2 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 283543 від 10.03.2021 року, водій ОСОБА_1 10 березня 2021 року о 02 год. 45 хв., в м.Мукачево, по вул. І.Франка, буд.45, на транспортному засобі марки «Volkswagen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора. Цим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.20.5 В Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав пояснив, що він не виїжджав на залізничний переїзд на заборонний знак світлофора, почав виконувати маневр тоді, коли вже червоний сигнал перестав світити. На його відео-реєстраторі зафіксовано даний момент та зафіксовано, як інший транспортний засіб, який рухався в зустрічному напрямку, також виїжджав на залізничний переїзд, чим підтверджується той факт, що ніяких правил дорожнього руху ним не було порушено. Про це все він також говорив працівникам поліції, однак ті його докази не брали до уваги, склали відносно нього протокол.

Вказані дії працівників поліції вважає неправомірними, такими, що порушують його права, в зв`язку з чим просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідальність за ч.2 ст.123 КУпАП встановлена за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Отже, в даному випадку, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, необхідно довести факт в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що він на транспортному засобі марки «Volkswagen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора.

Однак, як вбачається з пояснення ОСОБА_1 , наданого ним в судовому засіданні та пояснення, яке ним надано під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, останній виїхав на переїзд, коли вже заборонний сигнал не світив.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора, в матеріалах справи немає, до протоколу про адміністративне правопорушення додано тільки пояснення ОСОБА_1 , який заперечує вказані в протоколі обставини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази виїзду ОСОБА_1 на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора за обставин, вказаних в протоколі, даний факт повністю спростовується наявними матеріалами та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданими в судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КпАП України.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 123, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду І.І.Котубей