Справа № 344/3025/21
Провадження № 3/344/2152/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , директора ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ", реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, встановлене при плановій перевірці ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ", відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: 1) відповідно до вимог абзацу першого пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма №П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). У ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" на всіх працівників заведені особові картки, однак при цьому працівники не ознайомлені під розписку в особовій картці про прийняття на роботу. Зокрема, в особових картках водіїв автотранспортних засобів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дорожніх працівників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в розділі IV (призначення і переведення) відсутні підписи працівників про ознайомлення про прийняття на роботу, чим порушено вимоги вищевказаної інструкції. Відповідно до п. 2 ст. 29 Кодексу законів про працю України обов`язок власника або уповноваженого ним органу ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором. Однак, у ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" працівники з правилами внутрішнього трудового розпорядку не ознайомлені, про що свідчить відсутність підписів працівників про ознайомлення. Відповідно до частини 4 статті 79 Кодексу законів про працю України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) і доводиться до відома всіх працівників. Однак, у ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" працівники не ознайомленні з графіком відпусток, про що свідчить відсутність підписів працівників в графіку відпусток за 2018, 2019, 2020 роки. Відповідно до частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці" виплата заробітної плати проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Однак, у ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" виплата заробітної плати працівникам проводиться один раз на місяць. Для прикладу за листопад 2020 року ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" виплатило заробітну плату працівникам 30.11.2020 року. Аналогічне порушення мало місце і в жовтні 2020 року. Таким чином ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" порушив вимоги частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці". Відповідно до частини четвертої статті 115 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України "Про відпустки", заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Однак, у ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" наказом від 31.12.2020 року №53 дорожньому робітнику ТОВ "ШЛЯХБУД-ІФ" ОСОБА_6 надано щорічну оплачувану відпустку, терміном 24 календарних днів з 04.01.2021 року по 28.01.2021 року включно, а заробітна плата за весь час щорічної відпустки виплачена 05.02.2021 року, чим порушено вимоги вищевказаних статей.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП визнав.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № ІФ98/919/АВ/П2/ПТ від 19 лютого 2021 року; копією акту від 19 лютого 2021 року № ІФ 98/0239/АВ, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 статті 41 КУпАП, зокрема у виді штрафу. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя О.Б.Лазарів