Справа№464/371/21
пр.№ 3/464/390/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, працює директором з продажу ТОВ «Т.Б.Фрут» зареєстрований - АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , дані паспорта НОМЕР_1 та РНОКПП НОМЕР_2 , -

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинене при таких обставинах.

ОСОБА_1 , 03.08.2021 о 23 год. 40 хв. у м. Львів, по вул. Хуторівка, 63 керував автомобілем Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на жодне судове не з`явився, проте направив на адресу суду пояснення, в яких покликається на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. У протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - допустимим доказом його вини. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий у закладі охорони здоров`я. Його, як водія не відсторонили від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідальність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП. Посилання у протоколі на порушення п.2.5 ПДР не грунтується на законі, адже цей пункт передбачає відмову від проходження огляду на стан сп`яніння працівника міліції у той час як, як сам протокол складав поліцейський. Показання свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. При наявності суперечливих показань свідків суд викликає і допитує осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення можна вважати доказами. У зв`язку з наведеним просить суд закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Окрім цього, подав до суду клопотання: про скерування матеріалів справи за підсудністю до Франківського районного суду м.Львова, тобто за місцем його проживання; про виклик в судове засідання свідків. Також подавав суду неодноразові клопотання про перенесення розгляду справи та долучив до матеріалів справи свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження дитини та характеристику з місця праці.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав суду, що 03.08.2021 близько 24 год. 00 хв. у м. Львів, по вул. Хуторівка, 63 його зупинили працівник поліції та запропонували бути свідком проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння водієм ОСОБА_1 , на що він погодився. Ствердив, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому Законом порядку в медзакладі чи за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння, однак він відмовився. Під твердив, що особисто підписував протокол, пояснення, які у нього відбирав працівник поліції. Дані викладені у таких документах відповідають дійсним обставинам, що мали місце 03.01.2021. При цьому вказав, що поведінка водія автомобіля була не цілком нормальною, дещо збентеженою.

Заслухавши пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши докази, за таких обставин, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

03.01.2021 інспектором 1 взводу, 3 роти 1 батальйону УПП у Львівській області Чеховським М.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 007420 про те, що ОСОБА_1 , 03.01.2021 о 23 год. 40 хв. у м. Львів, по вул. Хуторівка, 63 керував автомобілем Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також наданих пояснень останнього в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 від підпису та проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння відмовився.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП (в редакції, чинній на час вчинення даного правопорушення згідно даних ЄДРНПА у редакції Закону України від 22.11.2018 р. N 2617-VIII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 03.12.2019 р. N 321-IX, зміни, внесені підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України від 22.11.2018 р. N 2617-VIII, виключено, враховуючи зміни, внесені Законом України від 17.06.2020 р. N 720-IX) особа притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів - правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст.1 вказаного закону).

Пунктом 1.9, закріпленого у ПДР України, які відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України особи які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Одночасно, ст. 2 вказаного Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 , 03.01.2021, керуючи транспортним засобом Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_3 у м. Львів, по вул. Хуторівка, 63, являвся учасником дорожнього руху, водієм, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

З огляду на п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП, чинною на момент події, передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлений Інструкцією затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Зокрема, згідно ст. 2 вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З цього слідує, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, як учасники дорожнього руху, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування за допомогою транспортних засобів.

При цьому п. 6 Розділу І передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) або лікарем закладу охорони здоров`я.

П. 7 інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ПДР 18 № 007420 від 03.01.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- акти огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.4,5);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння в їх присутності відмовився (а.с.6,7);

- інформацію відображеною у відеофайлах 01399@1372910, 01399@451, 01399@210710, 01400@071110, що зберігаються на диску, долученого до матеріалів справи, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» (а.с.3);

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 113601 від 03.01.2021, згідно якої підтверджено, що ОСОБА_1 03.01.2021, керував транспортним засобом Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_3 у м. Львів, по вул. Хуторівка, 63, та здійснив рух по смузі для маршрутних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п.17.1 та 2.1а ПДР України (а.с.9).

З урахуванням викладеного, винуватість ОСОБА_1 підтверджена вищевказаними доказами, котрі суд вважає належними та допустимими доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його вину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, що останній 03.01.2021 керував транспортним засобом, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я чи за допомогою приладу «Драгер».

Разом з тим, суд критично розцінює твердження ОСОБА_1 викладені у письмових поясненнях щодо закриття провадження у справі.

Зокрема, доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності про те, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише висловлював незгоду з підозрою поліцейського, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, та відеоінформацією збереженою на диску. Крім того, ст. 266 КУпАП та Інструкцією не передбачено положень про те, що працівник поліції перед проведення огляду на стан сп`яніння зобов`язаний довести водію про наявність ознак сп`яніння.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан а/с (алкогольного сп`яніння), заперечень з даного приводу ОСОБА_1 у протоколі не висловлював, у звязку із чим твердження останнього про незрозумілий зміст формулювання суті правопорушення не заслуговує на увагу.

Що відсутності направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд бере до уваги те, що згідно пункту 12 розділу ІІ Інструкції поліцейський направляє особу до найближчого закладу охорони здоров`я у разі наявності підстав вважати, що цей водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції. Беручи до уваги, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, та в медичному закладі, ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не виявляв, підстав для направлення його на огляд не було, у звязку із чим, доводи з даного приводу особи, що притягується до адміністративної відповідальності суд оцінює критично.

Разом з тим, інші твердження викладені ОСОБА_1 у письмовому пояснені про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, що пройти огляд на стан сп`яніння йому запропоновано працівником поліції, тоді як п. 2.5 ПДР передбачає таку вимогу працівника міліції, жодним чином не спростовують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не доводять, що інспектор Чеховським М.В. не є уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, або відсутність відсторонення від керування вказує на відсутність складу інкримінованого правопорушення.

Доказів з приводу суперечностей показів свідків обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суду не надано.

Разом з тим, суд встановив, що пояснення свідків долучені до справи узгоджуються із протоколом про адміністративне правопорушення та відеоінформацією збереженою на диску, пояснення ОСОБА_2 додатково підтверджені показами останнього даними у судовому засіданні.

29.03.2021 на адресу Сихівського районного суду м. Львова Кудіним О.А. скеровано клопотання про скерування матеріалів за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова за місцем його фактичного проживання.

Вказане клопотання не підлягало до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Місцем вчинення правопорушення являється вул. Хуторівка, 63 у м. Львів, що належить до підсудності Сихівського районного суду м. Львова. Згідно клопотання ОСОБА_1 не довів обставин, за яких він не взмозі прибути до Сихівського районного суду м. Львова.

Крім того, ОСОБА_1 29.03.2021 подано клопотання про відкладення розгляду справи так як станом на вказану дату він перебуває на амбулаторному лікуванні з 25.03.2021, про що свідчить заключення від 26.03.2021, у звязку із чим судом визначено наступну дату судового засідання на 01.04.2021.

Однак, на визначену судом дату ОСОБА_1 не прибув, подавши письмове клопотання про перенесення судового засідання так як від продовжує хворіти, що на його думку підтверджується заключенням від 26.03.2021. Однак, таке заключення видано 26.03.2021, та вказує, що саме станом на 26.03.2021 він продовжував хворіти. Будь-яких доказів про наявність захворювання станом на 01.04.2021 суду не надано, так само як не доведено обставин за яких суд не може розглянути справу на підставі наявних доказів.

Разом з тим, з метою забезпечення розгляду справи про адміністративне правопорушення у розумні строки, суд прийшов до переконання, що клопотання ОСОБА_1 пов`язані із затягуванням розгляду справи, з метою уникнення відповідальності.

Суд зазначає, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 14.01.2021 року. Суд неодноразово призначав судові засідання у вказаній справі, однак, особа, що притягується до адміністративної відповідальності жодного разу особисто та його захисник не з`явилися, у звязку із чим, розгляд справи відкладався. З метою дотримання розумності тривалості судового провадження, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка відмовилась від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» котрий набрав чинності 17.03.2021, посилено відповідальність за вчинення діянь передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи характер та обставини вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, діючої на момент вчинення адміністративного правопорушення - у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки таке пом`якшує відповідальність особи.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.40-1КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 33, 34, 36, 40-1, ч.1 ст. 130 КУпАП та керуючись 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача UA0013001; код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.