КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Федорова Д.С., розглянувши апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.11.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно постанови, 15.10.2020 року о 21 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Європейскій в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в присутності двох свідків за допомогою приладу «Alcotest 6820», за результатами проведення якого у видихуваному водієм ОСОБА_1 повітрі зафіксовано 2,23 ‰ етилового спирту.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Федоров Д.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.11.2020 року, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, оскільки суд поверхнево розглянув справу стосовно ОСОБА_1 , без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставини даної справи у їх сукупності, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого ґрунтуються на недопустимих доказах.

При цьому зазначає, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року), якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» водій ОСОБА_1 не погодився з результатами цього огляду та просив направити його до медичного закладу для проведення огляду лікарем-наркологом, однак, в порушення вимог ч.3 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І вказаної Інструкції поліцейські відмовились направити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем-наркологом, зазначивши, що лікарня закрита на карантин, після чого склали стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, на переконання апелянта, працівниками поліції не було дотримано встановленої процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, а тому згідно з вимогами ч.5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Також апелянт вказує, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який складений за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суперечать письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких останні зазначили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що не відповідає дійсності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федорова Д.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вказані вимоги закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані не були, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушені ним п.2.9 «а» ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені в апеляційній скарзі його захисника та пояснив, що 15.10.2020 року приблизно о 21 год. 30 хв. він був зупинений працівниками поліції, які після перевірки документів висловили йому підозру про те, що він начебто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився. Після проходження огляду на «Драгері» поліцейський повідомив йому, що результати його огляду значно перевищують допустиму норму, однак оскільки він не вживав алкоголю і був повністю тверезий, попросив поліцейських направити його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, однак незважаючи на його незгоду з результатами огляду, проведеного приладом «Драгер», поліцейські відмовились доставити його на огляд до медичного закладу, оскільки лікарня начебто закрита на карантин, після чого склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення цього огляду або у разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення.

За приписами пункту 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Федоров Д.С. надав відеозапис, на якому зафіксовані обставини проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, отриманого з Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київський області, у відповідь на адвокатський запит.

Під час дослідження вказаного відеозапису (а.с. 40) в суді апеляційної інстанції було встановлено, щопісля проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу та повідомлення поліцейським результатів цього огляду, ОСОБА_1 заперечував результати огляду проведеного поліцейським за допомогою приладу «Драгер» та просив доставити його на огляд до медичного закладу у м. Боярка, однак незважаючи на незгоду водія ОСОБА_1 з результатами проведеного тесту, поліцейський відмовився направити його до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння лікарем-наркологом, повідомивши ОСОБА_1 , що Боярська лікарня перебуває на карантині.

Таким чином, оскільки після незгоди водія ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівниками поліції, в порушення процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією, такий огляд не було забезпечено в закладі охорони здоров`я, а тому з урахуванням положень ч.5 ст. 266 КУпАП та вимог п.22 Інструкції, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, слід вважати недійсним.

За наведеним, оскаржувана постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №369/13391/20; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження №33/824/667/2021

Головуючий у І інстанції - Омельченко М.М.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.