печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 року Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного Управління Держспоживслужби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого адміністратором у кафе-барі «PAR BAR» Товариство з обмеженою відповідальністю «КАКОС 2017», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 107 від 18.08.2020 року, ОСОБА_1 18.08.2020 року о 01 год. 50 хв., перебуваючи на робочому місці, не забезпечив дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширенню коронавірусної хвороби, а саме: не вжив заходів щодо своєчасного закриття кафе-бару «Par Bar», чим порушив вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п. 14 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. (зі змінами внесеними постановою КМУ від 12.08.2020 р. № 712), тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Хімка М.І. в судовому засіданні, що відбулось 22.12.2020, подав клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_1 є найманим працівником, а не суб`єктом господарювання, в підтвердження чого надав копію наказу про прийняття на роботу на посаду офіціанта, заяву про місце роботи, копію посадової інструкції офіціанта.

За таких обставин та з урахуванням того, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист, а також того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи адвоката, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено, що порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Відповідно до п.п.3 п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "помаранчевий" рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для "зеленого" та "жовтого" рівня епідемічної небезпеки, забороняється: роботу після 24-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою господарської організації або іншої юридичної особи, є громадянином України, який здійснює господарську діяльність та зареєстрований відповідно до закону як підприємець.

У даному випадку ОСОБА_1 не може бути суб`єктом відповідальності за роботу у закладі, функціонування якого заборонено, тому у його діях відсутній склад та подія інкримінованого йому правопорушення.

Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення або їх спростування, зокрема, фото з місця події, пояснень відвідувачів закладу, в якості свідків.

Отже, приймаючи наведені обставини, беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання або відповідальною особою, що здійснював згадану в протоколі діяльність, тому в розумінні ст.44-3 КУпАП, не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст.62 Конституції України, ст.7, п.1 ст.247, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44-3, ст.ст. 247 п.1, 251, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя В.М.Карабань