Справа № 629/1301/21
Номер провадження 3/629/285/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Лохова, Харківської області, продавця продовольчих товарів ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 26 травня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.156 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №068078 від 24 лютого 2021 року, з якого вбачається, що 24 лютого 2021 року о 13-20 годині в м.Лозова, м-н 5, буд.1-а ОСОБА_1 здійснювала торгівлю горілки на розлив без відповідних документів на даний вид діяльності, чим вчинила правопорушення, передбачене за ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду не надавала. За таких обставин, суд відповідно до вимог ст.268КУпАП вважає за можливе розглянути дану справу про адміністративне правопорушення за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачається відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до п. 13 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених наказом № 293 Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 27 травня 1996 року (з наступними змінами) зберігання та реалізація алкогольних напоїв дозволяється тільки за наявності марки акцизного збору встановленого зразка на пляшці або на одиниці іншої тари.

Пункт 27 вищезазначених Правил встановлює, працівники господарюючого суб`єкта зобов`язані не порушувати прав споживачів, визначених Законом України «Про захист прав споживачів», знати і виконувати Закони України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ці Правила, Порядок заняття торговельною діяльністю і правила торговельного обслуговування населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 108, та інші нормативні документи, що регламентують торговельну діяльність. За їх порушення працівники несуть відповідальність згідно з законодавством.

Статтею 226 Податкового кодексу України передбачено порядок та умови щодо виготовлення, зберігання, продажу марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно з п. 226.1. ст. 226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п. 226.5. ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою № 1251 Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Відповідно до ст.1Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно зі ст.15цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

З огляду на це, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №068078 від 24 лютого 2021 року не вказано фактичних даних, необхідних для кваліфікації складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а саме реалізацію яких алкогольних напоїв здійснювала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

З вказаного протоколу вбачається, що особа здійснила реалізацію горілки на розлив без відповідних документів на даний вид діяльності, однак продаж алкогольних напоїв без відповідних документів на даний вид діяльності не охоплюється складом ч.1 ст.156 КУпАП, а є самостійним адміністративним правопорушенням, передбаченим зовсім іншою статтею КУпАП.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності.

Суд зазначає, що положеннями статті 62 Конституції України унормовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, враховуючи, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 247, 254, 256, 280, 283-289 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скляну пляшку горілки «Улюблена» «Пшенична класична» 0,5 л у кількості 1 (одна) штука, яка згідно квитанції №20/471 зберігається у камері зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Суддя Н.А. Смірнова