Справа № 263/3703/21
Провадження № 3/263/1435/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Єлізавета Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 19 березня 2021 року о 14:14 год., знаходячись за адресою: вул. Митрополитська, 39, м. Маріуполь, у приміщенні Маріупольської міської ради вчинив дрібне хуліганство, а саме: здійснював шумові ефекти, чим порушив громадський порядок та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, розглядається протягом доби.

Велика Палата Верховного Суду у п. 42 своєї постанови від 11 лютого 2021 року у справі № 11-1219сап19 зазначила, що у межах відповідного провадження особі має бути забезпечено можливість реалізувати гарантовані статтею 6 Конвенції права на захист цивільного права (у широкому тлумаченні цього поняття, яке застосовується ЄСПЛ), а також під час розгляду справи щодо висунутого проти неї обвинувачення з точки зору Конвенції (зокрема, у тих випадках, коли це правопорушення спричинило для особи покарання, яке за своїм характером і за ступенем суворості належить, як правило, до «кримінальної» сфери).

Також згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010 (пункти 4.1, 4.2) адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У даній справі ОСОБА_1 повідомлений про розгляд адміністративного протоколу в Жовтневому районному судді м. Маріуполя Донецької області о 10 год. 00 хв. 29 березня 2021 року у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, але від підпису відмовився у присутності понятих, що зафіксовано відеозаписом, однак цього дня до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив. Окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути обізнаним про час розгляду справи, тому суд проводить її розгляд за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові докази та відеозаписи, слід дійти висновку, що факт адміністративного правопорушення мав місце і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 615426 від 20 березня 2021 року, довідкою та рапортом працівників поліції, поясненнями очевидців та понятих, а також відеозаписами та фототаблицями.

Так на ДВД-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, міститься два файли, на яких при відтворенні вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці, у приміщенні Маріупольської міської ради, декілька разів у присутності громадян та поліцейських застосував гучні шумові ефекти за допомогою вувузела (дуділки).

З письмових пояснень свідків правопорушення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що усі свідки перебували у приміщенні адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , коли до будівлі зайшла група осіб, серед яких був ОСОБА_1 , який почав голосно розмовляти, порушувати громадський порядок, використовував шумові ефекти, заважав працювати, на зауваження не реагував, провокував скандал, застосовував слово «дятли».

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом дрібного хуліганства є відносини громадського порядку, суспільної моралі та людської гідності. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

З об`єктивної сторони дрібне хуліганство передбачає нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» в диспозиції ст. 173 КУпАП віднесено такі прояви дрібного хуліганства, як:

-насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком;

- безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону;

- співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей;

- вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів;

- ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час;

- публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях;

- поява у громадському місці в оголеному вигляді;

- самовільне без потреби зупинення комунального транспорту;

-нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту;

- неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не потягло тяжких наслідків;

- грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них;

- знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-не-будь майна у незначних розмірах;

- зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів;

-умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Способами вчинення хуліганських дій, що посягають на моральність, можуть бути: слово, жест, руйнування, підпал, шумові ефекти тощо.

З урахуванням вищезазначених пояснень свідків, умисне здійснення шумових ефектів у приміщенні Маріупольської міської ради, чим порушено громадський порядок, слід відносити до хуліганських дій. Таким чином судом встановлені ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у його діях наявні всі ознаки складу правопорушення та відповідність диспозиції статті, за якою він притягується до відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, представлені докази підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, у встановленому порядку такі не спростовані.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, яке відноситься до порушень громадського порядку і безпеки, що безпосередньо впливає на безпеку і здоров`я людини; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, з урахуванням особи правопорушника, обставин даної справи, в тому числі обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вбачаю в його діях склад адміністративного правопорушення і вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, вважаючи, що такий вид адміністративного стягнення забезпечить мету адміністративного стягнення у відповідності зі ст. 23 КУпАП та буде стимулювати у майбутньому ОСОБА_1 до правомірної поведінки.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 23, 33, 173, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Є.С. Ікорська