Справа № 442/1366/21
Провадження №3/442/676/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2021 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

за ст. ст.130, 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №447787 від 14.02.2021, відповідно до якого 14.02.2021 о 14 год. 10 хв. ОСОБА_1 в с. Рихтичі по вул.. Шкільній, 9, керував транспортним засобом марки «CHEVROLET Tacuma», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у Дрогобицькій міській лікарні №1, згідно висновку чергового лікаря №40 водій перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Кучаковського Ю.С. від 18.03.2021 передано на розгляд судді матеріали справи № 442/1939/21 (провадження №3/442/921/2021) про притягнення ОСОБА_1 за ст.ст.173, 185 КУпАП для вирішення питання про об`єднання матеріалів в одне провадження.

У відповідності до вимог ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Таким чином, на підставі вимог ст. 36 КпАП України справа №442/1939/21, провадження №3/442/921/2021 та справа №442/1366/21, провадження №3/442/676/2021,підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера №442/1366/21, провадження №3/442/676/2021.

Правопорушник вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.173, 185 КУпАП визнав частково, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУАП заперечив, оскільки транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, викладене в протоколі не відповідає дійсним обставинам справи, при складанні протоколу та проведенні огляду були відсутні свідки.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Так, відповідно до протоколу серія ВАБ № 347392 від 14.02.2021 ОСОБА_1 , 14.02.2021 близько 14 год. 10 хв., знаходячись поблизу буд. №9 по вул. Шкільній в с.Рихтичі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, погрожував фізичною розправою, на вимогу працівника поліції припинити адміністративне правопорушення не реагував, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції при виконанні ними службових обов`язків.

Крім цього, відповідно до протоколу серія ВАБ № 347391 від 14.02.2021 ОСОБА_1 , 14.02.2021 близько 15 год. 30 хв. в приміщенні Дрогобицької міської лікарні №1, що на вул. Шептицького в м.Дрогобичі, вчинив дрібне хуліганство, а саме: виражався нецензурною лайкою до гр. ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Вина правопорушника у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП доводиться матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями правопорушника. Однак, така обставина при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП, як перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, не може братись до уваги, оскільки така не знайшла свого підтвердження при дослідженні доказів у даній справі.

В діях правопорушника вбачаю ознаки вчинених правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, так як він порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив злісну непокору працівникам поліції при виконанні ними службових обов`язків, а тому з врахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у межах санкції статті, а саме у виді штрафу.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що заперечується ОСОБА_1 , вважаю за необхідне зазначити таке.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, полягає, зокрема, у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно до п.8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так, як стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 447787 від 14.02.2021 ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння у Дрогобицькій міській лікарні №1 і згідно висновку №40, складеного лікарем ОСОБА_3 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З вказаного висновку вбачається, що такий не підписано обстежуваною особою, тобто ОСОБА_1 , та це не зафіксовано свідками адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 256 КУпАП та п. 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про Національну поліцію поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису порушення, вбачається що ОСОБА_1 наголошує на відсутність свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння та заперечує перебування у стані сп`яніння, вказує, що перебуває у збудженому стані, оскільки 9 годин провів за кермом. Самого огляду на стан сп`яніння не зафіксовано.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що до протоколу не долучено жодного належного та допустимого доказу, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог чинного законодавства.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення (в даному випадку за притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 185 КУпАП), слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 130, 173, 185, 221, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу №442/1366/21, провадження №3/442/676/2021 та справу №442/1939/21, провадження №3/442/921/2021 та присвоїти справі єдиний реєстраційний номер №442/1366/21, провадження №3/442/676/2021.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 8 (восьми) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. в дохід держави.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Хомик А.П.