Справа № 404/2279/21
Номер провадження 3/404/915/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , яка відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 03.03.2020 року є фізичною особою-підприємцем, проводячи підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , порушила вимоги ст.21, ст.24 КЗпП України щодо укладення трудового договору, Порядку повідомлення Державної податкової служби та її територіальних органів про прийняття працівників на роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 щодо порядку оформлення трудового договору.

19.03.2021 року об 11 год. 20 хв. було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності магазин «М`ясо 36» по АДРЕСА_2 , де обов`язки продавця виконувала ОСОБА_2 (перебувала на робочому місці продавця у спецодязі, займалася викладкою товару на вітрину) та повідомила, що стажується у ФОП ОСОБА_1 другий день, тобто з 18.03.2021 року.

Відповідно до наказу від 19.03.2021 року №9 ОСОБА_2 прийнята на посаду продавця та укладений трудовий договір з 19.03.2021 року. Повідомлення про прийняття ОСОБА_2 на роботу до ДПС направлено 19.03.2021 року об 11 год. 56 хв.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 використовувала неоформлену працю ОСОБА_2 щонайменше з 18.03.2021 року до 11 год. 56 хв. 19.03.2021 року.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , яка використовує найману працю для здійснення підприємницької діяльності набуває організаційно-розпорядчих повноважень, своїми діями стосовно найманих працівників порушує їх права, надані Конституцією України.

Таким чином, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення виявлені порушення свідчать про невиконання ФОП ОСОБА_1 своїх обов`язків, передбачених ст.43 Конституції України, яка використовує найману працю, своїми діями стосовно найманих працівників порушує їх права, надані Конституцією України, чим порушила вимоги ч.3 ст.41 КУпАП та вчинила фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначивши, що проводить підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 . 18.03.2021 року до неї на співбесіду прийшла ОСОБА_2 , яка мала намір влаштуватися на роботу на посаду продавця. 19.03.2021 року близько 09 год. ОСОБА_2 прийшла до вказаного магазину, написала заяву про прийняття її на посаду продавця, після чого було винесено наказ про прийняття останньої на роботу та направлено до Кропивницької ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області через програму «Медок» повідомлення про прийняття працівника на роботу. Проте у зв`язку з нестабільністю Інтернету та властивостями програми «Медок» вказане повідомлення було прийняте об 11 год. 56 хв. До вказаного часу ОСОБА_2 знаходилася у магазині, проте до роботи вона не допускалася, жодні обов`язки не виконувала та лише спостерігала за її роботою. У зв`язку з вказаним просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надала показання аналогічні показанням ОСОБА_1 , зазначивши, що до 11 год. 56 хв. 19.03.2021 року ОСОБА_1 до роботи не допускалася та жодні обов`язки на робочому місці не виконувала.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, працівниками Управління держпраці у Кіровоградській області направлено докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення від 22.03.2021 року (а.с.2-3); акт (а.с.4-7); копію виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9), копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10), копію картки платника податків (а.с.10, зворот), копію довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.10, зворот), копію заяви ОСОБА_2 про прийняття на роботу (а.с.11), копію наказу №5 від 19.03.2021 року про прийняття на роботу ОСОБА_2 (а.с.11, зворот), копію повідомлення про прийняття працівника на роботу (а.с.12-13).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Фактично у судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 не здійснювала фактичного допуску до роботи ОСОБА_2 у магазині без оформлення трудового договору. Інші докази цього твердження, окрім акту інспекційного відвідування, який не ґрунтується на належних та допустимих доказах, у справі відсутні. Акт інспекційного відвідування, який суперечить дослідженим під час судового розгляду доказам та не підтверджується будь-якими іншими доказами, не може бути визнаний допустимим та достатнім доказом у справі.

Таким чином судом встановлено, що у справі немає достатніх достовірних доказів, які доводили б те, що ОСОБА_1 18.03.2021 року та до 11 год. 56 хв. 19.03.2021 року у будь-якій формі допустила до роботи у магазині ОСОБА_2 , визначила їй певний обсяг трудових обов`язків, зобов`язала підкорятися правилам внутрішнього трудового розпорядку, сама зобов`язувалася виплачувати їй заробітну плату, забезпечувати умови праці. Будь-які сторонні свідки (відвідувачі, покупці тощо), які б підтверджували допуск ОСОБА_2 до роботи у магазині, відсутні.

Натомість судом також встановлено, що трудові відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було оформлено зранку до початку перевірки 19.03.2021 року.

Крім того, до протоколу не долучено жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_2 перебуваючи у вказаному магазині виконувала обов`язки продавця та обслуговувала покупців (не встановлено особи покупців, найменування та вартість проданого товару тощо). Письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні.

При цьому несвоєчасне повідомлення органів ГУ ДПС у Кіровоградській області про прийняття на роботу працівника, не підпадає під ознаки правопорушення, яке передбачене саме ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки такі дії не є фактичним допуском працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

З огляду на викладене суд бере до уваги пояснення надані ОСОБА_1 , які не спростовуються жодним з долучених доказів у достатній мірі.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки у справі не доведено те, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець допустила до роботи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, без оформлення трудового договору (контракту).

З огляду на викладене суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.41, ст.247 п.1, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло