Справа № 750/2571/21
Провадження № 3/750/949/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:

головуючої судді Кузнєцової О.О.,

при секретарі Чернобай Н.О.

за участі

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

захисника Полубня С.В.

прокурора Котоноса О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого завідувачем, лікарем ветеринарної медицини лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи №2 («Нива») Чернігівської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 наказом Чернігівської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачіввід 26.04.2019 №36 прийнятий на посаду завідувача, лікаря ветеринарної медицини лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи №2 «Нива» з 01.07.2019, та будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції"несвоєчасно, без поважних причин, а саме 17.06.2020 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1статті 172-6 КУпАП.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції"визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони, та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1ст.45 Закону України "Про запобігання корупції"особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Верховною Радою України 17 березня 2020 року набрав чинності Закон №530-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідно доЗакону №530-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)",розділ 13 "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції"доповнено пунктом 2-1, згідно з яким продовжено до 01.06.2020 строк подання декларації, які подаються за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік в термін до 01.06.2020.

ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 1статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктом, на якого поширюється дія цьогоЗакону, несвоєчасно, без поважних причин,а саме 17.06.2020 о 20:23, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Статтею 172-6 ч. 1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не подав вчасно декларацію у зв`язку із хворобою матері, у якій був інфаркт, дуже тяжкий стан, за якою він здійснював догляд, працював дистанційно. У зв`язку із хворобою матері, за яку дуже хвилювався, бо боявся втратити, перебував в дуже схвильованому емоційному стані, як син думав лише про матір, а також через оголошений карантин, забув про подання декларації, але жодного умислу на приховання доходів не мав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Полубень С.В. зазначив наступне. По-перше, ОСОБА_1 вчасно не подав декларацію внаслідок хвороби своєї матері, за якою він змушений був здійснювати догляд, а також у зв`язку з наявністю у нього самого хвороби, яка має прояв у вигляді забудькуватості, про що надані відповідні документи. По-друге, ОСОБА_1 згідно своїх посадових обов`язків та місця роботи взагалі не є суб`єктом декларування. По-третє, пропущені строки як складання протоколу, так і направлення його до суду.

Прокурор пояснив, що ОСОБА_1 дійсно без поважних причин вчасно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, просив притягнути його до відповідальності. Вказав, що ОСОБА_1 на протязі 5 місяців до кінцевого терміну подачі декларації не вжив заходів щодо її подання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, прокурора, дослідивши письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення №36/2021 від 17.02.2021; наказ від 26.04.2019 №36 про прийняття ОСОБА_1 на посаду, його посадова інструкція від 01.07.20219, довідку про доходи ОСОБА_1 з 01.07.2019 по грудень 2019, аркуш ознайомлення ОСОБА_1 із інформаційним листом від 10.02.2020 щодо підготовки до чергового етапу електронного декларування, наказ про затвердження переліку посад суб`єктів декларування Головного управління Держспоживслужби в Чернігівській області, Положення про Чернігівську регіональну державну лабораторію служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 16.07.2019, скріншот з Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо подачі ОСОБА_1 . Декларації про доходи та майновий стан, довідки про стан здоров`я ОСОБА_1 , суд вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, конструктивною ознакою інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він в період з 30.05.2020 по 20.06.2020 здійснював догляд за своєю матір`ю, яка проживає в с. В.Осняки Ріпкинського району, суд не може визнати поважною причиною несвоєчасного подання декларації, враховуючи, що зазначена обставина не свідчить наявності у ОСОБА_1 непереборних перепон, які не дозволяли йому вчасно подати декларацію. Крім того, на лікуванні ОСОБА_2 перебувала до 20.06.2020, в той час як декларацію ОСОБА_1 подав 17.06.2020.

Суд також враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що в період з 30.05.2020 по 20.06.2020 (період здійснення догляду за матір`ю) ОСОБА_1 був відсутній на своєму робочому місці, зокрема, перебував на лікарняному чи був у відпустці. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що іноді з`являвся на робочому місці, а отже міг виконати свій обов`язок щодо подання декларації.

Інших належних та допустимих доказів, які свідчать про існування таких обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне подання ОСОБА_1 декларації, суду не надано.

Стосовно доводів ОСОБА_1 та його захисника про відсутність складу адміністративного правопорушення та відсутність в його діях умислу чи необережності, то суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.

Таке, усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшов спеціальну перевірку, подав відповідну декларацію та подає щорічні декларації, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника щодо того, що ОСОБА_1 взагалі не є суб`єктом декларування, оскільки лабораторія, де він працює, не є структурним підрозділом.

Згідно наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Також є безпідставними доводи ОСОБА_1 та його захисника Полубня С.В. про сплив строків як складання протоколу, так і направлення його до суду.

Суд вважає, що днем вчинення адміністративного правопорушення є 17.06.2020, а днем його виявлення є день складення протоколу про адміністративне правопорушення, - 17.02.2021. Таким чином, протокол направлений до суду 12.03.2021 в межах ст.38 КУпАП.

Водночас, вирішуючи питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення даного правопорушення, суд виходить з наступного.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушниками, так і іншими особами.

Згідно положень статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

При цьому, зазначена норма не містить будь-якого переліку умов та обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Таким чином, враховуючи обставини справи, те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має 3 групу інвалідності, дані про негативні характеристики відсутні, враховуючи суб`єктивне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, а саме, що він не мав на меті уникнути фінансового моніторингу доходів, а також той факт, що фактично пропущено сімнадцять днів, правопорушення має формальний склад, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 34, 40, ч. 2 ст.172-6, 278-292 КУпАП, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.2 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Чернігова.

Суддя О.О. Кузнєцова