Провадження № 3/317/326/2021
Справа № 317/672/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазов Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має на утриманні малолітню дитину, працює першим заступником голови Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Інші відомості суду не відомі,

за правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2021 року судді Запорізького районного суду Мінгазову Р.В. розподілений та переданий для розгляду протокол відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи вважаю необхідним заявити про самовідвід по вказаній справі з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 287065 від 17.02.2021, ОСОБА_1 17.02.2021 об 11 год. 05 хв. висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , яка має статус потерпілої у вказаній справі.

Разом з тим в провадженні головуючого судді Мінгазова Р.В. перебуває цивільна справа № 317/3373/20 за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, у якій ОСОБА_2 є присяжним.

Вважаю, що вказані обставини викликають сумнів у моїй неупередженості в зв`язку з чим вважаю неможливим розгляд протоколу відносно ОСОБА_1 і заявляю про самовідвід.

У відповідності з ч.1 ст.47 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильд проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являться докази щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 283-284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Мінгазова Р.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173КУпАП.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу іншому судді, визначеному відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Мінгазов