Справа № 569/2041/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєв Д.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП ______________, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого лісничим ДП «Клеванський лісгосп», за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2021, 00:31 год., м. Рівне вул. Шпанівський провулок, 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 58 від 21.01.2021 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26 березня 2021 року захисник ОСОБА_1 адвокат Шевчук І.М. подав до суду клопотання щодо зміни підсудності розгляду справи, в якому просить направити матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до Рівненського районного суду Рівненської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 276 КпАП України встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» №11 від 11 червня 2004 року, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення вирішується відповідним органом внутрішніх справ. Отже, саме той суд, до якого надійшов відповідний протокол, і повинен розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, підсудність вказаної справи не є порушеною і розгляд справи має проводитись саме Рівненським міським судом Рівненської області.

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Шевчук І.М. вказав, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки транспортним засобом не керував, за кермом транспортного засобу був водій. Крім того, заявив клопотання про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Шевчука І.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідност. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно висновку КП «РОЦПЗН» № 58 від 21.01.2021 року, ОСОБА_1 21.01.2021 року о 02 год. 10 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що за вищевказаних обставин ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а за кермом транспортного засобу був водій, суд оцінює критично оскільки вказане не підтверджено належними доказами, а тому є необґрунтованими та безпідставними. Окрім того, ОСОБА_1 не виклав вказане у протоколі при його складанні працівниками поліції та не вказував хто саме був за кермом.

Невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд розцінює як спосіб захисту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доказами, відповідно до ст. 251 КУпАП, які беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є : протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №279268 від 21.01.2021, в якому розкрито повністю об`єктивну сторону правопорушення, його суть, жодних зауважень у протоколі не зазначено; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу, висновком КП «РОЦПЗН» РОР № 58 від 21.01.2021 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом патрулювання, який повністю відображає вищевказані події та вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та іншими матеріалами справи.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Шевчука І.М. про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Застосування до правопорушника положень ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком органу (посадової особи), уповноваженого вирішувати справу про адміністративне правопорушення.

За наявності беззаперечних доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинення якого останній заперечує, відсутність клопотання трудового колективу, який просив передати матеріали справи відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Шевчука І.М. відсутні.

Таким чином, суд дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст. 245, 251,252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв