Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Нагурного Є.П. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста двадцять) гривень судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 22.11.2020 о 21 год. 55 хв. у с. Ушова по вул. Центральна, керував транспортним засобом марки MersedesBenz, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога - висновок №68 від 22.11.2020), чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, що кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник оскаржує його з мотивів незаконності. Посилається на те, що матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 повістки про виклик до суду на 16.02.2021, тобто останній не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що мало наслідком відкладення розгляду справи. Зазначає, що ступінь сп`яніння ОСОБА_1 , яка вираховується рівнем вмісту алкоголю в крові або видихуваному повітрі не давала підстав вважати рівень таким, що є несумісним з управлінням транспортного засобу. Вказує на те, що до протоколу додано медичний висновок, у якому не зазначено точного рівня алкоголю в крові. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явились, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час місце розгляду справи,що підтверджується телефонограмою від 31.03.2021, яка міститься в матеріалах справи (а.с.37). Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи в суді першої інстанції, шляхом надсилання повістки про виклик до суду на його домашню адресу, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а також вказана у поданій апеляційній скарзі (а.с.21).

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 457870 від 22 листопада 2020 року (а.с.2), висновком лікаря Роржищенської ЦРЛ № 68 від 22.11.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.5) та іншими матеріалами справи.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівник поліції запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, ОСОБА_1 не погодився з його результатами. При цьому ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.5).

У медичному закладі лікарем встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1, 35).

Апеляційною інстанцією перевірені посилання апелянта на обставини проведеного медичного огляду.

Висновок лікаря, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , повністю відповідає формі, яка затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 3).

Відповідно до копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Роржищенської ЦРЛ № 68 від 22.11.2020, вбачається, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-наркологом, яким була застосована сукупність різних методів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.35).

Зокрема, в акті огляду зазначено, що поведінка ОСОБА_1 була напружена, роздратована, збуджена, агресивна, балакуча, метушлива, порушення артикуляції, змазаність мови, зіниці звужені, реакція на світло млява, Ністагм при погляді в бік не виконує, міміка млява, хода хитка, розкидування ніг під час ходи, хода зі швидкими поворотами (хитання при поворотах), поза Ромберга не стійка, точні рухи виконує неточно, наявне тремтіння повік, пальців рук, у ОСОБА_1 наявний запах алкоголю з рота. Зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що випив 0,5 л. пива. Внаслідок проведення вказаного медичного огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.35).

Зазначені результати зовнішнього огляду та інші дані, які давали підстави прийти до висновку про перебування особи, стосовно якої проводився огляд у стані алкогольного сп`яніння, свідчить про обґрунтованість вказаного висновку та можливість його використання в якості допустимого доказу.

Так, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Апеляційний суд вважає, що лікар медичного закладу самостійно вирішує порядок проведення огляду на стан сп`яніння та питання про відібрання біологічних зразків і використання спеціальних технічних приладів, визначає обсяг та характер методів дослідження, які є необхідними та достатніми для отримання об`єктивного результату та складання відповідного висновку.

Відповідно до п. п. 16, 17, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Апеляційний суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів містять достатню інформацію щодо проведення огляду ОСОБА_1 достовірності і обґрунтованості отриманого результату, належним чином оформлений.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисником під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Разом з тим, ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Нагурним Є.П. не доведено, що висновок щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам.

З урахуванням наведеного, підстав не довіряти висновку лікаря та акту огляду до висновку лікаря в апеляційного суду немає.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проведено згідно вимог ст.266 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Нагурного Є.П. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2021 рок щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов