3/441/220/2021 441/308/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2021 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Львівського районного управління ГУ НП у Львівській області на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого

за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 053130 від 13.02.2020 року, складеного інспектором СРПП № 1 ВП № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області Стецик А.М., ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 13.02.2021 р., о 01 год. 14 хв., по вул. Січових Стрільців, 8 в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області, керував автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим своїми діями порушив п. 2.9 «а» чинних ПДР України.

В суді ОСОБА_1 факт вчинення ним вміненого правопорушення категорично заперечив, пояснив, що в цей день вживав алкоголь, однак учасником дорожнього руху не був, транспортним засобом не керував, сам викликав поліцейський патруль з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень. Зазначив, що із поліцейськими поїхав у заклад охорони здоров`я знімати побої, разом з тим, повернувшись додому, звернув увагу на відсутність посвідчення водія, та через деякий час дізнався, що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З покликанням на відсутність події правопорушення та доказів, котрі б підтверджували наявність складу інкримінованого йому правопорушення, просить провадження у справі закрити, про що подав також письмове клопотання.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Клострейх В.Е. в суді вину ОСОБА_1 заперечив, крім того, зазначив, що протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього складений не під час керування транспортним засобом, його поліцейський не зупиняв, факт керування не зафіксував, на адвокатські запити відеозаписи, пов`язані із адмінправопорушеннями ОСОБА_1 , йому не надано. З покликанням на відсутність події правопорушення, просить провадження у справі закрити та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що ввечері 12.02.2021 р. до нього зателефонував його сусід ОСОБА_1 та попросив доставити придбаний ним автомобіль додому, оскільки сам керувати не може, бо перед тим вживав алкогольні напої. Вказав, що близько 23 год. 00 хв. 12.02.2021 р., він став свідком побиття ОСОБА_1 , доставив його та транспортний засіб останнього до нього додому, при ньому ОСОБА_1 зателефонував у поліцію за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень. Під час очікування поліцейських вони перебували у будинку, та час від часу виходили на вулицю, неодноразово сідали у придбаний ОСОБА_1 транспортний засіб, який був припаркований біля будинку. Після приїзду поліцейських він взяв ключі запалювання від автомобіля та повернувся до себе додому, згодом дізнався про складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказані у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, до суду не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 26, 28).

Поліцейський СРПП № 1 ВП № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Стецик А.М. до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, матеріали відеозапису події з нагрудного портативного відеореєстратора на вимогу суду не надав (а.с. 27).

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його адвоката, свідка, оглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини такої, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, із наведених норм закону вбачається, що відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, несе саме особа, яка керує транспортним засобом.

Як встановлено в суді із пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а також допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , не вірити якому у суду немає підстав, ОСОБА_1 , о 01 год. 14 хв. 13.02.2021 р. транспортним засобом - «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , не керував.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 33 від 13.02.2021 р., ОСОБА_1 о 01 год. 45 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак, доводів на підтвердження факту керування транспортним засобом у такому стані в суді не здобуто, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, пояснення ОСОБА_1 , його адвоката Клостейх В.Е., свідка ОСОБА_2 не спростовано, такі є послідовними та узгоджуються між собою, поліцейський СРПП № 1 ВП № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Стецик А.М., який складав протокол, до суду на виклик не з`явився, відеоматеріали, якими зафіксовано подію та інші витребувані матеріали, на вимогу суду не надав, свідки, які вказані у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на виклик до суду не з`явились.

Із оглянутого у суді відео із відеореєстратора з патрульного поліцейського автомобіля, вбачається, що під час того, як патрульний автомобіль виявив та під`їхав до автомобіля марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , такий стоїть нерухомо біля будинку із вимкненим двигуном, хто перебуває за кермом транспортного засобу із долученого працівниками поліції відеозапису, встановити неможливо.

У відповідності з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Об`єктивна сторона правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 полягає у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій, згідно чинних ПДР України це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Працівник поліції повинен зафіксувати не лише факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, а ще й факт керування ним транспортним засобом, що у матеріалах справи відсутнє.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.