Справа №295/3409/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Панченко Г. В.,

секретаря Моштук Т. В.,

за участі:

прокурора Рудик Т. Г.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски Житомирського району Житомирської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , займаючи у період з 19.03.2018 по 27.03.2019 посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», що відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) відноситься до суб`єктів відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, як особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, 12.08.2020, тобто несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий 2019 рік, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що дійсно забув подати, у передбачені законодавством строки вказану у протоколі декларацію. Подав її тільки 12.08.2020.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до таких висновків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, підтверджується зібраними по справі доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №80 від 17.03.2021;

-витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, відповідно до якого ОСОБА_1 подав декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) 12.08.2020;

-витягом з наказу ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)»№32/ОС-18 від 19.03.2018, яким призначено ОСОБА_1 на посаду інспектора відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи;

-витягом з наказу ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)»№39/ОС-19 від 27.03.2019, яким звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи за власним бажанням;

-копією розписки про ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства від 19.03.2018, яка містить підпис ОСОБА_1 ;

-копією витягу із Закону України «Про запобігання корупції», з яким ознайомлений ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у відповідній графі.

У відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на осіб рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.