29.03.2021 ЄУН № 337/1530/21
Провадження № 3/337/553/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши адміністративний протокол ОБ № 104907, що надійшов з Запорізького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

У відношенні ОСОБА_1 складений протокол, про те що, він 11.03.2021 року, о 12 годині 25 хвилин, рухаючись по с.Новослабодка, вул.Миру, 23 Запорізького району Запорізькій області, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_1 з знаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Про розгляд протоколу у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя 29.03.2021 року ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, під час складання відносно нього протоколу, про що свідчить підпис правопорушника у протоколі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи був обізнаний, клопотання про відкладення слухання справи суду не надав.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про наявність справи у суді, призначення її до розгляду, оскільки останній був присутній при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлений про день та час розгляду протоколу.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Хортицького районного суду м.Запоріжжя за адресою в мережі Інтернет https://an.od.court.gov.ua/sud 0825/.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

На підставі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, щодо якої складено протокол за ст.. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Неявку правопорушника до суду, суд вважає способом захисту з метою ухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 його права, щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Дослідивши протокол, долучені до протоколу матеріали, відеозапис подій від 11.03.2021 року, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, яке тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складений протокол ОБ № 104907, про те, що він 11.03.2021 року, о 12 годині 25 хвилин, рухаючись по с.Новослабодка, вул.Миру, 23 Запорізького району Запорізькій області, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_1 , з знаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху, порушення мови).

Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 104907, його письмовими поясненнями, згідно яких він визнає, що випив пива, та керував транспортним засобом, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, та які долучені до матеріалів справи, відеозаписом подій, які сталися 11.03.2021 року.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 130 ч.2 КпАП України, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, скоєне повторно протягом року, оскільки 28.04.2020 року ОСОБА_1 був при тягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 130 ч. 1 КУАП України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП.

У зв`язку з цим суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 20400 грн. з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 3 роки.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 грн. доказів про звільнення від сплати судового розгляду він суду не надав.

Керуючись ст. 7,9,33, ч.2 ст.130,245,251,252,256,266,280,283 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач коштів: ГУК у Запо.область / Запорізька область /21081300, Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997, Рахунок: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У разі несплати у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу тобто 40800 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн. Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: Г.Є.Гнатик