Провадження № 3/331/138/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, працевлаштованого на посаді приймальника в ТОВ «Агротрейд», який має середню освіту, сімейний стан неодружений, дітей на утриманні не має, державна реєстрація місця проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

16 грудня 2020 року, о 02 годині, 01 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись навпроти будинку № 18 по вулиці Залізнична, Олександрівський район, місто Запоріжжя, керував автомобілем «ЗАЗ - 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу в заїзному кармані.

Присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у правопорушенні не визнав та пояснив, що 16.12.2020 року, ввечері, він вживав пиво. Біля магазину, де перебував ОСОБА_1 стояв автомобіль, який він придбав, однак документи на автомобіль він не переоформив. Приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_1 знаходився в салоні автомобіля, який стояв біля магазину, до нього підійшли співробітники поліції, запитали, що він тут робить, задали кілька інших питань, попередили ОСОБА_1 , щоб той не сідав за кермо та поїхали. Коли був складений протокол відносно нього, йому невідомо.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній. зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обгрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 049233 від 16 грудня 2020 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 049233 від 16 грудня 2020 року, довідку інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшого поліції К.Потяко, згідно якої: ОСОБА_1 , 29.09.1991 року, - посвідчення водія не отримував, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 грудня 2020 року, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 16 грудня 2020 року, письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 16 грудня 2020 року, рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції В.Соколова, дані архіву правопорушень, переглянувши відеозапис з нагрудних камер співробітників поліції, який додано до матеріалів справи, суддя дійшов наступного висновку.

Суддя критично ставиться до викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 049233 від 16 грудня 2020 року, суті обставин, оскільки у вищевказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 16.12.2020 року, о 02 годині 01 хвилин, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак присутній при розгляді справи ОСОБА_1 не заперечував щодо його знаходження в салоні автомобіля у вказаний час однак, пояснив, що не керував автомобілем 16 грудня 2021 року, о 02 годині 01 хвилин, а знаходився в автомобілі, який був припаркований. З наданого до протоколу відеозапису також неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні «О`Галлоган та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них. тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення не визнав.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в судовому засіданні не доведена, оскільки з доданих до протоколу матеріалів не вбачається жодного належного доказу дій ОСОБА_1 , пов`язаних саме з керуванням транспортним засобом «ЗАЗ - 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , 16 грудня 2021 року, о 02 годині 01 хвилин, біля будинку № 18, по вулиці Залізнична, у місті Запоріжжя.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за викладеними у протоколі обставинами, а саме керування транспортним засобом.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Суддя наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені доказами долученими до протоколу.

Підсумовуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши надані суду докази, суддя приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 130, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик