П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бачинська А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять другого серпня 2021 року о 08 годині 40 хвилин в м. Ужгороді вул. 8-го Березня, 52, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечив, вказав, що транспортним засобом він не керував, а протилежного працівники поліції не довели. Зазначив, що у автомобілі він перебував разом з ОСОБА_2 , який попросив підвезти його до полового будинку, оскільки його сестра народила немовля, а транспортним засобом керував інший водій - ОСОБА_3 . З врахуванням наведеного просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Бачинська А.В. у судовому засіданні вину свого довірителя заперечила, підтримала подані через канелярію суду письмові заперечення від 07.10.2021 року та вказала, що поліцейським невірно встановлені фактичні обставини справи, оскільки ОСОБА_1 не є особою, що керувала транспортним засобом в розумінні ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому не є суб`єктом відповідальності за вказаною статтею. На підтвердження своїх доводів захисник послалася на долучений до матеріалів справи відеодиск з відеозаписом, який, на її переконання, не є належним доказом, оскільки запис здійснено на території авто мийки, момент зупинки транспортного засобу такий не містить, а також на відеозаписі присутня інша особа, громадянин ОСОБА_4 , зі слів якого водієм автотранспортного засобу є ОСОБА_5 , 1979 року народження. Так, працівником поліції при складенні протоколу жодних з цих осіб зазначено не було, а огляд транспортного засобу здійснено без участі свідків.

Захисник додала також, що матеріали справи не містять вказівки на місце зупинки транспортного засобу.

Також адвокат вказала, що працівниками поліції було порушено право ОСОБА_1 на захист, не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, право скористатись правовою допомогою захисника, право отримати допомогу адвоката за рахунок держави.

На підставі наведеного захисник просила провадження у справі просив закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_4 пояснив, що вони з ОСОБА_1 друзі. Оскільки його сестра перебувала в пологовому будинку в зв`язку з народженням дитини, він мав намір провідати її, і тому, на його прохання ОСОБА_1 приїхав з другом приблизно о 7 годині ранку за ним. Після цього вони попрямували до пологового будинку, де до нього підійшов шовгор, якому було передано пакунки. Після цього вони разом з ОСОБА_1 та шовгором пішли на каву, де той пригостив їх алкоголем, десь по 50 грам. Повернувшись до пологового будинку, де їх чекав водій - друг ОСОБА_1 , вони всі разом поїхали на авто мийку самообслуговування. Приїхавши, водій пішов до туалету, а ОСОБА_1 вийшов з авто і пішов мити автомобіль, на що під`їхали поліцейські. Додав також, що водія звати ОСОБА_6 , він бачив його вперше і з ним не знайомий.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння підтверджено записом з бодікамери 3904. З відеозапису, який міститься на DVD-диску, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, також визнав, що зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ознайомлений, заперечень та зауважень щодо нього немає.

Згідно з п. 1.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тобто ті ознаки, що були виявлені у ОСОБА_1 , які і стали підставою для інспектора поліції ініціювати проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

У ході дослідження відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції суддею встановлено, що водію на місці зупинки було оголошено про наявні в нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціально технічного приладу Драгер. Також, йому було роз`яснено права та обов`язки відповідно до КУпАП, право на юридичну допомогу, здійснення відео фіксації за допомогою бодікамер.

Вищенаведені докази зібрані відповідно до вимог КУпАП, є належними й допустимими, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не встановлено.

Крім того, судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення.

Заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку з чим розцінені як спосіб захисту, обраний з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, яке представляє особливу небезпеку для життя і здоров`я інших громадян під час дорожнього руху.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на факт керування транспортним засобом іншою особою, не підтвердились в ході з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, натомість повністю спростовані доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме відеозаписом, а також постановою серії ЕАО № 4670821 від 22.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, та розпискою ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу на зберігання. Пояснення свідка ОСОБА_4 , який є близьким другом ОСОБА_1 , носять суб`єктивний характер, суперечать іншим доказам, а тому не є достатніми для підтвердження доводів ОСОБА_1 та його захисника, у зв`язку з чим до уваги не взяті.

На підставі наведеного суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 108046 від 22.08.2021, постановою серії ЕАО № 4670821 від 22.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України за ч. 5 ст. 121 КУпАП, розпискою ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу на зберігання, матеріалами відео фіксації правопорушення.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та прийшов до висновку, що до ОСОБА_1 , слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривень 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева