Справа № 201/1458/21
Провадження № 3/201/1512/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 24 грудня 2020 року о 18 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Dacia», д/н НОМЕР_1 , перед початком руху в районі буд. № 14 по пл. Успенській в м. Дніпрі не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який стояв попереду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу, крім того тілесних ушкоджень зазнав пішохід ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці зазначені в протоколі він не порушував правил дорожнього руху та не завдав тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_2 , який безпідставно створював перешкоди для його руху, заблокувавши йому проїзд, ставши переш капотом його автомобіля. При цьому вказаний пішохід знаходився з явними ознаками сп`яніння та не реагував на його прохання звільнити проїзну частину для його безпечного руху, хоча він декілька разів виходив за керма свого автомобіля на дорогу та звертався до пішохода, який після цього сів на капот автомобіля «Dacia», вимагаючи висадити його пасажира ОСОБА_3 , замовлення якого він отримав в таксі через мобільний додаток «Uklon», на підтвердження чого він просить долучити до матеріалів справи фотознімок екрану його мобільного телефону, на якому відображені деталі тієї поїздки. Простоявши так деякий час, пішохід ОСОБА_2 так і не відходив від його автомобіля, однак йому потрібно було виконати замовлення в таксі, а тому він вирішив трохи здати назад для того щоб безперешкодно продовжити рух, що він і зробив, однак пішохід ОСОБА_2 імітував падіння на дорогу, у зв`язку з чим він вийшов та допоміг підвестись останньому, впевнившись, що з ним все добре, проте пішохід став звинувачувати його у завданні ушкоджень, погрожуючи тілесною розправою та ображаючи його нецензурною бранню, для того щоб цей конфлікт не продовжувався та переживаючи за своє життя та здоров`я, він залишив вказане місце.

Свідок ОСОБА_3 , з`явившись до суду, повідомив та надав письмові пояснення щодо обставин справи, зокрема про те, що в день пригоди він замовив таксі, яке чекало на нього на пл. Успенській в м. Дніпрі, зокрема автомобіль «Dacia», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , однак вони не змогли безперешкодно розпочати рух, оскільки невідомий йому пішохід перекрив дорого вказаному автомобілю, висловлюючись нецензурно та образливою чіпляючись до нього на фоні ознак раси та кольору його шкіри. Так продовжувалось деякий проміжок часу, при цьому водій ОСОБА_1 дійсно виходив до пішохода на дорогу та прохав звільнити її для безперешкодного проїзду, однак пішохід сів на капот автомобіля, після чого водій трохи здав назад, а пішохід показово нібито впав на дорогу. Після водій вийшов на дорогу та підвів пішохода, який став погрожувати ним, у зв`язку з чим вони залишили це місце, поїхавши у напрямку, у якому він замовляв таксі. Також, у зв`язку із викликом до суду, він віднайшов у мобільному додатку таксі «Uklon» на своєму мобільному телефоні історію того замовлення, яке виконувалось водієм ОСОБА_1 , фотознімок якого він надає для долучення до матеріалів справи.

Пішохід ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши безпосередньо під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 101801 від 29 січня 2021 року за ст. 124 КУпАП дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_1 відбулась в результаті порушення ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів цієї справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності вказують на причинно-наслідковий зв`язок дій останнього з наслідками, що настали, немає. Зокрема зібраними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якої пішохід ОСОБА_2 створював безпідставні перешкоди для його руху, самовільно зайнявши дорогу у напрямку його руху вперед, чим заважав нормальній організації дорожнього руху.

Такі показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності повністю співвідносяться та зіставляються з показаннями свідка ОСОБА_3 , який повідомив, що в час та місці зазначені в протоколі водію ОСОБА_1 дійсно були створені безпідставні перешкоди для руху пішоходом, якому не завдавались тілесні ушкодження, оскільки останній сам впав на дорогу, перед цим заблокувавши автомобіль та сівши на його капот.

В той же час достовірність тих обставин, що водій ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_3 знаходились разом в час та місці зазначені в протоколі прямо підтверджується фотознімками з мобільного додатку «Uklon», на якому відображена історія замовлення таксі та деталі поїздки на автомобілі «Dacia», д/н НОМЕР_1 , під керуванням вказаного водія та на замовлення вказаного пасажира, що були надані обопільно вказаними учасниками процесу.

Таким чином можна обґрунтовано припустити, що в даній дорожній ситуації від дій водій ОСОБА_1 та від обраних ним прийомів керування нічого не залежало, оскільки останній не міг впливати на розвиток події, при цьому цей водій мав правомірні підстави розраховувати на те, що відповідно до вимог п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інші учасники дорожнього руху, в тому числі пішохід ОСОБА_2 , також виконають ці Правила, зокрема вимоги п.п. 4.1, 4.14, 26.1, у відповідності з якими для його руху не будуть створюватись безпідставні перешкоди.

Разом з тим письмові покази пішохода ОСОБА_2 , що були відібрані патрульними поліції під час оформлення матеріалів даної справи, суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки повідомлені ним обставини не можуть бути перевірені на достовірність безпосередньо під час судового розгляду. Вказаний учасник процесу на виклик до суду не з`явився, а також не повідомив про причини своєї неявки, що в умовах необхідності дотримання судом принципу безпосередності дослідження доказів виключає можливість їх оцінки, а тому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, не приводить такі показання.

За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, а тому наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними патрульними поліції.

З точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у його причетності до вчинення дорожньо-транспортної події за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко