П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1868/20

Провадження № 3/534/123/21

02 березня 2020 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., за участю секретаря судового засідання Деркач І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 04.12.2020 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Виходячи із змісту вказаного протоколу ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків передбачених законодавством, внаслідок чого її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП від 04.12.2020, а саме розпивав алкоголь горілку «Пшенична» об`ємом 0.5 л. за адресою: будинок АДРЕСА_2 , чим порушив громадський порядок.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась. Водночас суд враховує, що вимоги ст.268 КУпАП не передбачають обов`язкової участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП

Диспозицією ч.1 ст.184 КпАП України передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно дост.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з положеннямист.150 СК України: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків передбачених законодавством, внаслідок чого її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП від 04.12.2020, а саме розпивав алкоголь, горілку «Пшенична» об`ємом 0.5 л. за адресою: будинок 37, вул. Добровольського, чим порушив громадський порядок. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КпАП України.

Проте в протоколі не вказано, яким саме чином ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, що призвело до того, що її син розпивав алкоголь, не зазначено яку шкоду спричинено і кому, внаслідок таких дій, тобто не розкрита суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Ю. Морозов