Справа № 357/2379/21
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РОНКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

23.01.2021 о 10 год. 30 хв. в м. Біла Церква по вул. Леневського, 42, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ-2108» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому пояснив, що 23.02.2021 близько 11-00 год. він приїхав по свою сестру яку потрібно було відвести до лікарні. Припаркував автомобіль по вул. Леваневського, 12, м. Біла Церква. В цей час до нього підійшов працівник поліції, запитав чому у нього присутнє тремтіння рук, на що він відповів, що нервує. Після цього поліцейським було запропоновано запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився у присутності двох свідків.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кочин С.С. в судовому засіданні просив матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 18 КУпАП, оскільки останній діяв у стані крайньої необхідності.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Кочина С.С., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі - Інструкція) затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 , в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №119824 від 23.02.2021 року, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП Кириленко С.А.;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , від 23.02.2021 в тім, що 23.02.2021 вони були свідками того, як ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.2021 р., згідно з яким ОСОБА_1 направлено до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», однак відомості про проходження огляду в направленні відсутні;

розпискою ОСОБА_4 , про зобов`язання доставити автомобіль «ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою м. Біла Церква, вул. Ак. Линника 3, а водія не допускати керування ним.

відеозаписом з нагрудної камери до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 №119824 від 23.02.2021, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи, працівниками поліції були дотримані вимоги закону та Інструкції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 , правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, що має підвищену суспільну небезпеку.

Наданий особою, яка притягається до адміністративної відповідальності акт медичного огляду від 23.02.2021 на ім`я ОСОБА_1 , проведений 23.02.2021 о 11-45 год. суддя до уваги не приймає, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення особі у провину ставиться не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Кочина С.С. про закриття провадження у справі на підставі ст. 18 КУпАП, суддя вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності являє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Аналізуючи наведені встановлені обставини справи, вважаю, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_1 23.01.2021 року о 10 год. 30, за обставин, які слалися та які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, діяв у стані крайньої необхідності.

Твердження захисника про те, що була проведена неповна відеофіксація правопорушення, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій, суд вважає безпідставним, оскільки зафіксовані відеозаписом події відображають викладені у протоколі про адміністративні правопорушення обставини.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає розгляду за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції від 01.01.2021р., яка діяла на час вчинення останнім адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідност.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 454.00 грн., що становить, 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст.130, ст.221, ст.284КУпАП та ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 40 коп. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАПштраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т. В. Клепа