Справа № 645/667/21
Провадження № 3/645/661/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

секретаря судового засідання Іванії К.В.,

за участю:

прокурора Анголенка П.О.,

особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал що надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівки Донецької області, громадянки України, яка працювала на посаді судового розпорядника у Другому апеляційному суді, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади судового розпорядника Другого апеляційного адміністративного суду, згідно п.п. «в», п.1 ч.1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та згідно абзацу 15 частини 1 статті 1 цього ж Закону суб`єктом декларування, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 ст. 45, п. 2-1 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VІІ, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, після звільнення, а саме 09.06.2020 року.

Так, згідно наказу Другого апеляційного адміністративного суду № 04-05/9 від 21.01.2019 року ОСОБА_1 з 23.01.2019 року призначено на посаду судового розпорядника Другого апеляційного адміністративного суду. Наказом Другого апеляційного адміністративного суду № 04-05/163 від 28.02.2019 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади 28.02.2019 року за угодою сторін. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 8 Закону державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції. Відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобіганню корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статі порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік. Відповідно до п. 2-1 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня. ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення до 00:00 01.06.2020 року. Проте ОСОБА_1 подала декларацію після звільнення 09.06.2020 року о 16:58.

ОСОБА_2 , будучи звільненою з посади судового розпорядника Другого апеляційного адміністративного суду, відповідно до п.п. «в», п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія вищевказаного Закону, в порушення вимог абз. 2 ч.2 ст. 45, п. 2-1 р. ХІІІ «Прикінцеві положення», несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), а саме 09.06.2020 року подала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань протидії корупції декларацію (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, просив визнати її винуватою та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні визнала, зазначивши, що несвоєчасно оприлюднила декларацію, оскільки знаходилася у декретній відпустці.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» встановлюються категорії посад державної служби, зокрема, категорія «В» - інші посади державної служби, не віднесені до категорії «А» і «Б».

Державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції (п.9 ч.1 ст. 8 Закону України «Про державну службу»).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі за текстом - Закон) визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п.2-1 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону встановлено, що декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст.45 подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Згідно копії Наказу Другого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 року ОСОБА_1 призначено з 23.01.2019 року на посаду судового розпорядника Другого апеляційного адміністративного суду, за переведенням з Харківського апеляційного адміністративного суду, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису.

Згідно копії Наказу № 04-05/163 від 28.02.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади судового розпорядника Другого апеляційного адміністративного суду за угодою сторін відповідно до п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону (стаття 1 Закону № 1700-VІІ).

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII державних службовців віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, а саме до 01.06.2020 року, однак подала декларацію тільки 09.06.2020 року.

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення №45 від 27.01.2021 року;

-повідомленням від 12.06.2020 року №04-59/16271/20;

-копією довідки «послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій особі, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 року по 26.08.2020 року»;

-копією посадової інструкції судового розпорядника Другого апеляційного адміністративного суду Абраамян Г.А.;

- наказом №04-05/9 від 21.01.2019 року;

-наказом №04-05/163 від 29.02.2019 року;

-скрін-шотом сторінки з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого ОСОБА_1 подала декларацію після звільнення 09.06.2020 року об 16:58 год.

27.01.2021 року оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Кулик С.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №45 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В протоколі зазначено, що датою вчинення правопорушення є дата несвоєчасного подання декларації 09.06.2020 року. Також у протоколі вказано, що фактичним моментом виявлення правопорушення є дата складання адміністративного протоколу № 45 від 27.01.2021 року.

Проте, Національне агентство з питань запобігання корупції 30.07.2020 року отримало від Другого апеляційного адміністративного суду повідомлення про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме після звільнення за 2019 рік (а.с.11).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що днем виявлення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід вважати саме 30.07.2020 року, коли відповідальна особа повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про факт несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з пунктом 7 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Тобто моментом виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6КУпАП є не дата складання протоколу, а дата коли уповноважений суб`єкт дізнався про факт неподання або несвоєчасного подання відповідної декларації, в даному випадку 30.07.2020 року.

Однак, на час розгляду справи сплив строк накладення на особу адміністративного стягнення, який закінчився 30.01.2021 року.

Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

Згідно з ч.1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

З урахуванням того, що на момент розгляду справи судом закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись ст. 3, ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.33, 38, 172-6 ч. 1, 247, 278, 283,285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративного правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзщенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Повний текст постанови проголошено 22.03.2021 року о 10 годині 00 хвилин.

Суддя: