30.03.2021
Справа № 720/508/21
Провадження № 3/720/279/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2021 року близько 00 години 22 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак НОМЕР_1 на 343км сполучення «Житомир-Чернівці» в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що в нього у користуванні перебуває автомобіль марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак НОМЕР_1 , однак 14 лютого 2021 року після 23 години, він не керував вказаним транспортним засобом, оскільки вживав алкоголь. Наголосив, що автомобілем керував його знайомий ОСОБА_2 , а він в свою чергу перебував в авто у якості пасажира. Зазначив, що в момент коли вони їхали в сторону с. Рингач Новоселицького району Чернівецької області за ними поїхали та в подальшому зупинили працівники поліції. Одразу після зупинки, ОСОБА_2 вийшов з авто та пішов в туалет, в цей же час він пересів з пасажирського місця на водійське для того щоб перевірити перемикачі поворотників, оскільки помітив їх несправність. Коли поліцейські підійшли до автомобіля то одразу запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на що він погодився. Також зазначив, що ОСОБА_2 на даний час перебуває за кордоном. У зв`язку із тим, що автомобілем в стані сп`яніння не керував, просив провадження у справі закрити.

На виклик суду ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, оскільки відповідно до довідки Старостинського округу с. Рингач від 22 березня 2021 року № 84, останній перебуває за кордоном.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, його вина у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 126719 від 14 лютого 2021 року вбачається, що 14 лютого 2021 року близько 00 години 22 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак НОМЕР_1 на 343км сполучення «Житомир-Чернівці» в стані алкогольного сп`яніння.

Також, вказані обставини підтверджуються доданим до протоколу актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , роздруківкою з приладу «Драгер», в якій зазначені результати такого огляду у виді 0,80 проміле, а також доданими до протоколу письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені працівником поліції до огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також підписаний самим ОСОБА_1 ..

З метою неупередженого та всебічного розгляду справи, судом також був викликаний до суду та опитаний свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що вночі 14 лютого 2021 року був запрошений працівниками поліції в якості одного з свідків при проходженні ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного сп`яніння. Після проходження тесту ОСОБА_1 прилад показав результат - 0.80 проміле. Також зазначив, що в його присутності ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та погодився із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення. Після оформлення адміністративних матеріалів його та іншого свідка працівники поліції відпустили.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, невизнання ОСОБА_1 факту керування автомобілем в стані сп`яніння, оцінюю як спосіб його захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його пояснення у вказаній частині повністю спростовуються матеріалами справи.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення мав можливість викласти свої заперечення, однак останній навпаки залишив запис в протоколі про те, що з протоколом згідний та ознайомлений.

Таким чином, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вони є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумного сумніву доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.