Справа № 597/436/21
Провадження № 3/597/222/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2021 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , освіта базова вища, пенсіонера, одруженої, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

17.03.2021 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №401262 від 11.11.2020 року ОСОБА_1 11.11.2020 року біля 20 години 00 хвилин допустила порушення умов карантину у магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , що виразилось в обслуговуванні клієнтів та перебуванні на робочому місці без засобів індивідуального захисту, а саме: без захисних рукавиць, чим порушила постанову Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 року, а також п.3 п.15 постанови КМУ №641 від 21.07.2020 року та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнала та просить справу про адміністративне правопорушення відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не доведена матеріалами справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 32 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, передбачено, що обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 401262 від 11.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 11.11.2020 року біля 20 години 00 хвилин допустила порушення умов карантину у магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , що виразилось в обслуговуванні клієнтів та перебуванні на робочому місці без засобів індивідуального захисту, а саме: без захисних рукавиць, чим порушила постанову Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 року, а також п.3 п.15 постанови КМУ №641 від 21.07.2020 року та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським ОСОБА_2 , в порушення вимог ст.ст.251, 255 КУпАП, не зібрано доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Із матеріалів адміністративної справи не вбачається і для суду неможливо встановити, яке правове відношення ОСОБА_1 має до магазину Продукти, які на ОСОБА_1 покладені функції, які вона несе обов`язки, а відтак, чи може ОСОБА_1 нести адміністративну відповідальність за порушення, яке нібито вона вчинила, виходячи з фабули протоколу від 11.11.2020 року серії ВАБ № 401262.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, особи не встановлені і не допитані, відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт працівника поліції, долучений до протоколу, не є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Доданий до протоколу відеозапис також не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що до протоколу додається компакт-диск із відеозаписом та при його перегляді не можливо встановити чи дане відео стосується зазначеного магазину та зазначеної особи.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 401262 від 11.11.2020 року відсутні дані, що відеозапис, проведено спеціальним технічним засобом, який входить до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень ПДР.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Інших доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою увчиненні злочину і неможе бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину небуде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що обставини відображені у протоколі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Протокол складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення із викладеною у протоколі про адмінправопорушення серії ВАБ № 401262 від 11.11.2020 року фабулою, наслідком чого є закриття провадження в адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Шевчук