Провадження № 3/537/345/2021
Справа № 537/208/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2021 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Зоріна Діана Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, відомості щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків відсутні, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2021 року о 13 год. 50 хв. в місті Кременчуці по вулиці Небесної Сотні, будинок 6/20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.

Статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, зокрема за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по закінченню зазначеного строку провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

З огляду на те, що при неодноразовому повідомленні судом належним чином про місце і час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`являється, суд розцінює таку процесуальну поведінку ОСОБА_1 як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасників процесу нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Близькі за змістом положення містяться у частині 2 статті 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Зазначені положення також кореспондуються з положеннями частини 2 статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 286-1 КК України (в редакції, чинній станом на 09 січня 2021 року), керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній станом на 09 січня 2021 року) встановлено адміністративну відповідальність за керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/80731-10#n1082).

Так, Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII), який набрав чинності 01 липня 2020 року, крім іншого, було криміналізовано керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (стаття 286-1 КК України).

Оскільки Закон №2617-VIII відповідно до пункту 1 «Прикінцевих та перехідних положень» набрав законної сили 01 липня 2020 року, то з 01 липня 2020 року керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відносилося до кримінальних проступків. (стаття 286-1 КК України).

Щодо Закону №720-IX від 17 червня 2020 року, який мав набути чинності одночасно із Законом №2617-VIII та, зокрема, скасувати ті пункти, які передбачали введення в дію статті 286-1 КК України та зміну редакції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то слід зазначити наступне.

17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ, який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 03 липня 2020 року опубліковано в офіційній парламентській газеті "Голос України", тобто він набрав чинності.

Вказаним законом №720-ІХ від 17 чеврня 2020 року внесено зміни до Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (Відомості Верховної Ради України».

Однак, Закон України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року (про доповнення стастті 286-1 КК України та зміни статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення) набрав законної сили 01 липня 2020 року. Вказані зміни не вдалось привести в дію (вчинити Верховній Раді), у зв`язку з тим, що Закон №720-ІХ від 17 червня 2020 року набрав чинності на третій день, після набрання чинності вищевказаного Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, а саме 03 липня 2020 року, при цьому такі зміни суперечать чинному на той час Закону України №619-ІХ від 19 травня 2020 року, відповідно до якого зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням положень частини 5 статті 94, 57 Конституції України, Закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування, положення частини 6 статті 3 КК України, частини 3 статті 1 КПК України, частини 4 статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також позицію Конституційного Суду України, викладену в низці його рішень, положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" від 16 лютого 2021 року №1231-IX, який набрав чинності 17 березня 2021 року, зокрема, частини 1, 2, 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладені в такій редакції:

"Стаття 130. Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника».

Також, змінена редакція статті 286-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, Законом України №1231-IX від 16 лютого 2021 року з 17 березня 2021 року за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто за вказані протиправні дії пом`якшено відповідальність з кримінальної (статті 286-1 КК України, яка діяла з 01 липня 2020 року до 16 березня 2021 року) на адміністративну відповідальність (частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції станом з 17 березня 2021 року).

Виходячи із положень статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до осіб, які до 16 березня 2021 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само якщо особи, які керують транспортним засобом, відмовилися від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або інші дії, відповідальність виключена зі статті 286-1 КК України та введена в статтю 130 КУпАП. Відтак, має бути застосовано закон, що пом`якшив відповідальність за вчинення вказаних дій, тобто стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України №1231-IX від 16 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно змісту рапорту т.в.о. командира взводу №2 роти №4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Козачук С., під час зупинки транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, та запропоновано йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовив в присутності двох свідків.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», виписане 09 січня 2021 року о 14 год. 30 хв. на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно змісту письмових пояснень на окремому аркуші від 09 січня 2021 року свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 09 січня 2021 року близько 14 год. 30 хв. в їхній присутності громадянин ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння у виді тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагують на світло, поведінки, що не відповідає дійсності, на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановлений законом спосіб.

В судовому засіданні досліджені відеозаписи з нагрудної камери патрульного поліцейського від 09 січня 2021 року, змістом яких підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, вказаних в протоколі серії ДПР18 №018323 від 09 січня 2021 року.

Таким чином, з огляду на досліджені письмові та електронні докази, а також із врахуванням змісту довідки старшого інспектора ВАП БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області капітана поліції Виходця Є. від 10 січня 2020 року, згідно із якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року притягався до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 червня 2020 року по справі №537/988/20 до відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 36 (тридцять шість) місяців та накладення штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп., та постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 травня 2020 року по справі №537/715/20 до відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 36 (тридцять шість) місяців та накладення штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп., в судовому засіданні доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні міри покарання суддею обставин, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність, не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на правопорушника стягнення в межах санкції, передбаченої частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Cтаттею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 130, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 51 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 454 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Діана Олександрівна Зоріна