Дата документу Справа № 335/9344/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/9344/20 Головуючий в 1 інст. Гашук К.В.
Провадження №33/807/146/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Чижова Д.А., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката Чижова Д.А. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 21.10.2020 о 00 год. 33 хв., в м. Запоріжжі по пр. Соборному, буд. 170, керував транспортним засобом Mercedes Bens С200 Compressor, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу (приладу) Аlcotest Drager 6820 test 597, результат позитивний 1,63 % промілей, тест №1111, з показаннями якого водій був згоден, від керування транспортним засобом водій відсторонений, шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію, про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Чижов Д.А. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що з постановою не згодний у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне. Так, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6820", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Крім того, прилад марки "Drager Alcotest 6820" був в несправному стані, оскільки, поліцейські систематично його вимикали, здійснювали фізичні маніпуляції та декілька разів намагались провести огляд. Вказує, що у матеріалах справи зазначено, що ОСОБА_1 було направлено до медичної установи, однак, фактично його ніхто не направляв, а запис поліцейські зробили формально. Звертає увагу, на відеозапис події, з якого простежується постійні переривання, зупинки запису в момент проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тому його не можливо визнати належним доказом. Сторона захисту також вказує, що ОСОБА_1 не отримував копію протоколу та копію результат дослідження на стан алкогольного сп`яніння, хоча їх є обов`язковою. Під час ознайомлення з матеріалами справи, було з`ясовано, що підписи, які містяться в протоколі та на результатах проведеного дослідження з використанням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6820 не належать ОСОБА_1 . Щодо письмових пояснень свідків, то такі свідчення містять однакову позицію, написані «під диктовку», тому їх не можна вважати достатнім і достовірним доказом. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Чижова Д.А., який підтримав апеляційну скаргу,перевіривши доводи скарги та допитавши свідка за клопотанням адвоката вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 421224 від 21.10.2020; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатами тесту технічного засобу «Drager Alkotest 6820» (1.63 %); письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6820, результати якого становлять 1,63 % проміле, із вказаними результатами погодився; довідкою про відсутність повторності порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявністю у ОСОБА_1 посвідчення водія; рапортом співробітника поліції, згідно якого водій ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передання транспортного засобу, яким він керував, тверезому водію, під розписку, водійське посвідчення ОСОБА_1 вилучено, також відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, штраф за вказаною постановою ОСОБА_1 сплатив на місці; та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, на якому зафіксовано процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка була проведена з дотриманням вимог чинного законодавства та проти якої водій ОСОБА_1 не заперечував.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляції щодо порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager Alcotest 6820, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 6 Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під номером 43 зазначеного переліку містяться відомості про газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Газоаналізатор (алкотестер) - це прилад для визначення кількості алкоголю в крові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі та застосування коефіцієнтів перерахунку, що визначаються експериментально. При вдиху повітря надходить у легені і збагачує кровоносні судини киснем, «відбираючи» з кровоносних судин вуглекислий газ і насичуючись парами спирту.

Отже, газоаналізатори «Drager Alcotest», внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України з необмеженим строком дії свідоцтва. Газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який був застосований під час огляду ОСОБА_1 на місці дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію, а відтак, є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіряючи доводи апелянта, що «Drager Alcotest 6820» був у несправному стані апеляційний суд виходить із наступного.

Так, за клопотанням сторони захисту при апеляційному перегляді справи було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив про перебування в автомобілі разом із водієм ОСОБА_1 , вказав на їх зупинку працівниками патрульної поліції, які висунули підозру ОСОБА_1 про те, що останній перебуває у алкогольному стані. ОСОБА_1 не мав явних ознак алкогольного сп`яніння, декілька разів продував Драгер, з першого разу результат не показало, вдруге результат виявився 1,6 пром., однак такий результат працівники поліції не змогли роздрукувати. Вказав, що він працював з Драгером, і знає як він працює, такий технічний засіб, при цьому вказав, що не стикався із помилками у роботі даного пристрою.

Оглянувши відео матеріал за присутності свідка ОСОБА_4 , останній, пославшись на тривалість часу, який минув з даних подій, підтвердив обставини, зафіксовані на відео та додав, що з результатом проходження тесту ОСОБА_1 не погодився після складання відносно нього протоколу про адміністративну відповідальність та надання йому даного протоколу для ознайомлення та підпису.

З оглянутого відеозапису вбачається, що водію ОСОБА_1 надали трубку, яку він відкрив, працівник поліції зробив пробний забор. Після чого, ОСОБА_1 невірно перший раз продув трубку, на чому наголосив поліцейський, продувши вдруге було встановлено наявність 1,63 проміле алкоголю. Із результатами огляду ОСОБА_1 погодився, оскільки не заперечуючи результати огляду, своїм підписом підтвердив результати огляду в акті огляду та на роздруківці технічного засобу. При цьому, ОСОБА_1 не заявляв вимоги перевірити результати огляду у медичному закладі охорони здоров`я.

Оглянутим відеозаписом чітко зафіксовано присутність свідків, показники продуття ОСОБА_1 приладу Драгер «1,63» проміле та відсутність заперечень щодо результату з боку ОСОБА_1 .

При цьому, висловлена в подальшому ОСОБА_1 незгода із результатом застосованого приладу мала місце за межами складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Одночасно відео наочно демонструє перший пробний забор повітря з метою перевірки роботи приладу, на чому наголошував працівник поліції, друге продуття ОСОБА_1 приладу Драгер не відбулося через неправильність дій ОСОБА_1 , про що було зауважено працівником патрульної поліції.

Вказаний доказ спростовує доводи адвоката про те, що прилад перші рази продуття не фіксував ознак алкогольного спьяніння.

Отже, сукупність досліджених доказів схиляє апеляційний суд до висновку про обґрунтованість позиції суду першої інстанції перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що переривання в часі запису є незначною та не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Посилання в апеляційній скарзі стосовно того, що підписи не належать ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, на якому чітко вбачається як ОСОБА_1 ставить свій підпис у документах, а покази свідка ОСОБА_4 з даного питання пояснюють візуальну невідповідність підписів ОСОБА_1 та одночасно, поряд із відеозаписом, спростовують твердження адвоката з приводу ненадання ОСОБА_1 працівниками поліції можливості підписати відповідний протокол.

Так, допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 пояснив про повідомлення йому ОСОБА_1 про імітацію ним у протоколі власного підпису.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що пояснення свідків не є достовірними доказами, оскільки вони містять однакову позицію і написані під диктовку, суд вважає безпідставними, оскільки нормами чинного КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як ці пояснення були відібрані інспектором патрульної поліції, із власними підписами свідків, та відповідно до ст. 251 КУпАП, є належними доказами, оскільки вони не суперечать іншим доказам у справі.

Всі інші доводи, наведені адвокатом Чижовим Д.А. в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення по справі не містять.

Доводи сторони захисту з посиланням на судову практику Київського апеляційного суду стосовно того, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору внаслідок того, що є учасником бойових дій, апеляційний суд визнає не доречними, оскільки окремо взяті судові рішення не утворюють судової практики.

Між тим, відповідаючи на даний довід, слід навести аналіз законодавства України.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір», відповідно до статті 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

За приписами пункту 18 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і пункту 2 статті 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» такі особи мають пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій або Героя України не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору, а в цій частині зроблена відсилка до іншого законодавства.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогущодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

З цією правовою нормою кореспондується пункт 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, у даному випадку судовий збір було стягнуто з ОСОБА_1 у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, а тому правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні, оскільки питання, яке є предметом розгляду у даній справі жодним чином не пов`язано із порушенням соціальних прав ОСОБА_1 , як учасника бойових дій.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому відхиляються.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника адвоката Чижова Д.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник