Справа № 740/749/21
Провадження № 3/740/608/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 березня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участю секретаря Шатілової Л.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

01.02.2021 о 16 год. 20 хв. в м. Ніжин по вул.Миколаївська ОСОБА_1 керував мотоциклом LONCIN LX200GY-3, не маючи право керування будь-яким транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав повністю, підтвердив факт вчиненого ним адміністративного правопорушення, розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати, запевнив, що подібного не повториться.

Законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні просила не призначати суворе адміністративне стягнення її сину, посилаючись на те, що вона провела з ним виховну роботу з метою недопущення вчинення нових адміністративних правопорушень.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його законного представника, та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 стаття 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №471507 від 01.02.2021 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів відповідно до положень ст.251 КУпАП, та його особистими поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Статтею 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до статті 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років підлягають розгляду в судах.

Відповідно до статті 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень передбачених, зокрема, статтями 121-127 КУпАП вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Положеннями статті 24-1 КУпАП визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ту обставину, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дані про особу правопорушника, зокрема те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, та беручи до уваги те, що його діями не заподіяно шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, суд вважає можливим застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

При цьому, заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП, не є адміністративними стягненнями в розумінні статті 23 цього Кодексу. Вони є альтернативними заходами виховного впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 заходу впливу у вигляді попередження.

Враховуючи, що до ОСОБА_1 застосовано захід впливу у виді попередження та адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не стягується, оскільки за вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.24-1, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та відповідно до ст.24-1 КУпАП застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Гагаріна