Справа № 461/5761/20 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/198/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса Михайла Омеляновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу адвоката Купець Олег Ігоровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову Галицького районного суду м.Львова від 21 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді конфіскацію транспортного засобу марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов автомобіля № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

За постановою суду, 14.07.2020 року близько 21 години 35 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного контролю «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов автомобіля № НОМЕР_4 , в якому пасажира переміщувався ОСОБА_2 , який слідував з України в РП. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та пасажирів, які ним слідують в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_2 10.04.2014 о 08:53:00 через митний пост «РАВА-РУСЬКА» Львівської митниці Міндоходів ввіз на митну територію України автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов автомобіля № НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб. Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації при вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 14.07.2020 року. Документів про аварію або дію обставин непереборної сили ОСОБА_2 не надав. Письмового повідомлення до найближчого органу доходів та зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортних засобів в термін до завершення визначеного митницею строку транзиту ОСОБА_1 не надав.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, адвокат Купець О.І. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2021 року та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ч.6 ст.470 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при аналізі положень МК України, що діяли на час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу та дати зобов`язання вивезення транспортного засобу вбачається, що в такому кодексі, зокрема в диспозиції ст.470 МК України не було передбачено, як об`єкт порушення митних правил транспортний засіб особистого користування.

Вказує, що відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Покликається на ч.3 ст.3 МК України, відповідно до якої, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, яків встановлюють або посилюють відповідальність за такої правопорушення зворотної дії в часі не мають.

Покликається на те, що на момент вчинення дій, зазначених у протоколі про порушення митних правил диспозицією ст.470 МК України не було передбачено, як об`єкт порушення митних правил транспортний засіб особистого користування, а відтак на думку апелянта, у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в діях Галицької митниці Держмитслужби має місце бездіяльність, що може мати своїм наслідком порушення майнових прав ОСОБА_1 вказує, що впродовж кожного року з моменту ввезення вищезазначеного транспортного засобу ОСОБА_1 перетинав щонайменше двічі на рік державний корон України, однак впродовж всього часу починаючи з 20.04.2014 в органу, який здійснює митну політику, зокрема його структурних чи адміністративних підрозділахнаявною була інформація щодо знаходження такого автомобіля на території України. Однак, незважаючи на наявність такої інформації, протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 складено лише після збільшення штрафних санкцій передбачений ч.6 ст.470 МК України з 500 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

24 березня на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Купця О.І., в якому останній просить проводити розгляд апеляційної скарги без його участі та участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 перебуває за межами України, а його захисник залучений в інше судове засідання.

Заслухавши думку представника митниці Дунаса М.О., який апеляційну скаргу заперечив і просив постанову судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано. Висновок суду про наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції є обґрунтованим. Такий підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №1284/209000/20 від 14.07.2020 року; копії контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу; витязі з АСМО «Інспектор»; витязі з реєстру порушників АСМО «Інспектор»; доповідній запискою та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил від 14.07.2020 року№1284/209000/20, 14.07.2020 року близько 21 години 35 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного контролю «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов автомобіля № НОМЕР_4 , в якому в якості пассажира переміщувався ОСОБА_2 , який слідував з України в РП.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та пасажирів, які ним слідують в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_2 10.04.2014 о 08:53:00 через митний пост «РАВА-РУСЬКА» Львівської митниці Міндоходів ввіз на митну територію України автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов автомобіля № НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб.

Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації при вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 14.07.2020 року. Документів про аварію або дію обставин непереборної сили ОСОБА_2 не надав. Письмового повідомлення до найближчого органу доходів та зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортних засобів в термін до завершення визначеного митницею строку транзиту ОСОБА_1 не надав.

Частина шоста статті 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно норм ч.1 ст.380 МК України громадянам нерезидентам дозволено тимчасове ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування на строк до одного календарного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно норм ч.5 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь - якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст.90 та 93МК України).

Згідно з вимогами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Частиною другою ст.95 МК України встановлено, що до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Як встановлено суддею першої інстанції, з чим погоджується й апеляційний суд, доказів того, що ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст.192 МК України, та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

На момент перетину кордону, 14.07.2020 ОСОБА_1 не надав відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, а також до найближчого митного органу, з цього приводу не звертався.

Окрім цього, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

Таким чином громадянин України ОСОБА_1 , станом на 14.07.2020 року перевищив більше ніж на тридцять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару транспортного засобу марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов автомобіля № НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

На час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу стаття 470 МК України була в редакції, яка містила три частини, частина третя якої передбачала відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, 22 серпня 2019 року, в силу Закону України від 16 травня 2019 року № 2725 - VIII, набрали чинності зміни до Митного кодексу України, які були внесені Законом України від 8 листопада 2018 року № 2612 - VIII, у зв`язку з якими статтю 470 МК України викладено в новій редакції, що передбачає шість частин.

Чинна частина шоста ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з моменту набрання чинності частиною 6 ст. 470 МК України, 22 серпня 2019 року, та до моменту виявлення правопорушення 14 липня 2020 року, ОСОБА_1 перебував у стані безперервного продовження бездіяльності, яка полягала у порушенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

Так, моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність ОСОБА_1 строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч.3 ст.470 МК України, яка передбачала стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 14 липня 2020 року своє зобов`язання не виконав і продовжив протиправну бездіяльність.

Отже, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.470 МК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стосовно призначеного виду стягнення, то на думку апеляційного суду, таке застосоване судом належно з врахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України,суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Купець Олег Ігоровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк