Справа №468/268/21-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується, що 27.02.2021 року о 01.13 год. в м. Баштанка Миколаївської області біля АЗС «Кворум», він керував автомобілем марки «ВАЗ 21099» (н.з. НОМЕР_2 ) з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), при продутті приладу «Драгер Alcotest ARMK-0372» тест 57, результат тесту 0.93 проміле, проба позитивна, огляд проводився в присутності двох свідків; від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення факту вживання спиртних напоїв відмовився, чим порушив вимог п. 2.9.а ПДР України.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді заперечив свою вину в інкримінованому порушенні та пояснив, що близько 01.00 години 27.02.2021 року керував автомобілем та був зупинений поліцейськими, на пропозицію яких він пройшов огляд на стан сп`яніння з допомогою спеціального технічного засобу, з показниками якого він не погодився через, на його думку, некоректну його роботу. Після того він став вимагати у поліцейських проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що останні відмовилися. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що на час керування транспортним засобом був тверезим та не виявляв ознак сп`яніння, але вживав перед цим безалкогольне пиво.

Відповідно до стст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. У протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому в обов`язковому порядку зазначаються відомості про суть вчиненого особою правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за вказане порушення, з метою забезпечення права особи знати суть пред`явленого їй обвинувачення, щоб мати змогу захищатися від нього.

Згідно з вимогами п. 2, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 Р. І Iнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 р., у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення ряду альтернативних діянь, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Комплексний аналіз вказаної норми права свідчить про те, що відповідальність за даною статтею встановлено саме для особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само для особи, яка керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм пропозиція поліцейського про проходження водієм огляду на стан сп`яніння є складною юридичною сукупністю та має складатись з такої послідовності: 1) керування особою транспортним засобом, 2) виявлення у водія ознак сп`яніння, 3) пропозиція пройти огляд на місці зупинки та в разі незгоди водія з результатами такого огляду чи відмови від такого огляду на місці зупинки пропозиція на проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі, 4) складення протоколу про адміністративне правопорушення. Така послідовність є обов`язковою для складання відносно особи протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані сп`яніння або за відмову від огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що останній керував транспортним засобом та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу, після чого відмовився від медичного огляду в медичному закладі на визначення факту вживання спиртних напоїв, тим самим порушивши вимоги п. 2.9.а ПДР України.

Таким чином, викладена у протоколі суть інкримінованого особі порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є нечіткою та неоднозначною, зокрема для особи, відносно якої він складений, та для органу, який розглядає справу, з метою встановлення винуватості такої особи у вчиненому діянні та притягненні її до адміністративної відповідальності, оскільки зазначення у протоколі суть порушення особою п. 2.9.а ПДР України в частині керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суперечить суті інкримінованого зазначеній особі порушення, викладеного у кінці описової частини протоколу, за якою їй інкримінується вчинення іншого альтернативного порушення, визначеного диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови від проходження огляду на визначення факту вживання спиртних напоїв.

При цьому інкримінування протоколом особі відмови від огляду на визначення факту вживання спиртних напоїв не тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки сам факт вживання водієм транспортного засобу спиртних/алкогольних напоїв може мати наслідком настання в майбутньому адміністративної відповідальності лише у випадку, якщо в особи наявні ознаки алкогольного сп`яніння та вона відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, або встановлено факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, тобто наявності в її біологічному середовищі кількості алкоголю, яка перевищує 0,2 проміле алкоголю в крові, виходячи з положень п. 7 Р. ІІ Iнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 р.

Зазначене, у свою чергу, вказує на те, що для особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння настає адміністративна відповідальність за відмову від огляду саме на установлення стану алкогольного сп`яніння, а не встановлення факту вживання алкогольних/спиртних напоїв, як вказано в протоколі.

Крім того, з протоколу та доданих матеріалів (пояснень свідків, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів) вбачається, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу, внаслідок чого у посадової особи Національної поліції виник передбачений ч. 3 ст. 266 КУпАП обов`язок провести огляд вказаної особи на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Натомість ні протокол про адміністративне правопорушення, ні додані матеріали, зокрема відеозаписи поліцейського, не містять жодних доказів щодо того, що посадова особа, яка склала протокол, пропонувала ОСОБА_1 при його незгоді з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що останній в судовому засіданні категорично заперечив. Більш того, як зазначалося вище, зміст протоколу про адміністративне правопорушення містить зазначення того, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти не огляд на стан алкогольного сп`яніння, а огляд на встановлення факту вживання спиртних напоїв, який сам по собі не тягне за собою адміністративної відповідальності.

Таким чином, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суть інкримінованого особі порушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, додані до протоколу матеріали (пояснення свідків, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписи) взагалі не містять відомостей про виявлення у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, що надавало б поліцейському право висловлювати особі вимогу про проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі в медичному закладі. Більш того, ОСОБА_1 при розгляді справи в суді заперечив, що перед керуванням транспортним засобом вживав алкогольні напої та мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відеозаписи, зроблені поліцейським, не можуть бути враховані суддею як докази винуватості особи в інкримінованому їй порушенні, оскільки із змісту вказаних пояснень, які узгоджуються між собою, вбачається, що вказані особи були залучені лише в якості свідків проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці з допомогою спеціального технічного засобу, при цьому показники засобу в їхніх поясненнях різняться, що ставить під сумнів їхнє доказове значення. Крім того, як встановлено вище, в поясненнях залучених свідків відсутні відомості про те, що вони спостерігали у ОСОБА_1 будь-які ознаки алкогольного сп`яніння.

Також із досліджених в судовому засіданні відеозаписів, зроблених поліцейським, слідує, що в процесі спілкування поліцейських із ОСОБА_1 та надання йому можливості пройти огляд на стан сп`яніння з допомогою спеціального технічного засобу останній висловлював зауваження поліцейським з приводу коректної роботи спеціального технічного засобу, який протягом тривалого часу перебував в руках поліцейського, який проводив з ним певні маніпуляції та втручання, що у свою чергу підтверджує надані в судовому засіданні твердження ОСОБА_1 про існування у нього обґрунтованих сумнівів з приводу достовірності показів вказаного засобу за результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Відмова водія від підпису акту огляду на стан сп`яніння також підтверджує його незгоду з результатами огляду за допомогою газоаналізатора.

Крім того, із вказаних відеозаписів вбачається, що після проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 на місці з допомогою спеціального технічного засобу відеофіксація раптово припинена та на вказаних записах відсутні відомості про вказану у протоколі вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на визначення факту вживання спиртних напоїв в медичному закладі та про відмову водія від такого огляду в медичному закладі.

Таким чином, при розгляді справи в суді не встановлено, що ОСОБА_1 за вказаних в протоколі обставин керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим у посадової особи органу національної поліції були відсутні передбачені законом підстави для складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а також встановлено, що не була дотримана процедура огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції вказаної статті, а також через порушення процедури направлення особи на огляд для встановлення стану сп`яніння та у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог закону, його зміст спростовується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів по справі і не дає змоги встановити винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 252,280,283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: