Номер провадження: 23-з/813/22/21
Номер справи місцевого суду: 521/962/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого Копіци О.В., секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., за участю представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А., розглянувши заяву представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. про відвід судді Одеського апеляційного суду Грідіної Н.В. від розгляду справи за апеляційною скаргою представника Одеської митниці Держмитслужби на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 04.02.2021 про закриття провадження по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1

установив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, провадження по справі про правопорушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із вищезазначеною постановою суду, 12.02.2021 представник Одеської митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 суддя Грідіна Н.В. визначена як головуючий суддя в даній справі.

В судовому засіданні апеляційного суду 15.03.2021 представник Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. заявив усне клопотання про відвід судді Одеського апеляційного суду Грідіної Н.В..

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 року для вирішення питання про відвід судді визначено суддю Кравця Ю.І.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.03.2021 відмовлено в задоволенні зазначеної вище усної заяви представника митного органу про відвід судді Одеського апеляційного суду Грідіної Н.В. (а.с. 213).

В той же день, 16.03.2021 на електронну пошту апеляційного суду надійшла письмова заява представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. про відвід судді Одеського апеляційного суду Грідіної Н.В. від розгляду справи (а.с. 217-221), яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу розподілена в провадження судді Копіци О.В.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. підтримав доводи заяви та просив її задовольнити, натомість від сторони захисту надійшло клопотання про розгляд заяви у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заяви представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. про відвід судді Одеського апеляційного суду Грідіної Н.В., апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Обґрунтовуючи заяву тим, що суддя Грідіна Н.В. не об`єктивно розглядає справу, в її поведінці вбачаються певні прихильності та уподобання стосовно однієї сторони по справі та упередженість до іншої, перебиває представника митниці, після оголошення у справі перерви, змінила дату її розгляду на незручний для представника митного органу час. Окрім того, під час розгляду справ, суддя не дає йому відповісти, підвищує голос, не надала можливості висловити свою позицію, викладену в апеляційній скарзі, не з`ясувала, чи можливо розглядати справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що, на думку заявника, є істотним порушенням та підставою для відводу судді.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави, з яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді заяви представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. про відвід судді від розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадження, встановлений ст.75 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, дослідивши журнал судового засідання з розгляду даної справи (а.с. 207-211), у співвідношенні із доводами заяви представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А., апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення його заяви, оскільки вони зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями судді Одеського апеляційного суду Грідіної Н.В., в тому числі щодо порядку ведення судового засідання, що не може бути правовою підставою для відводу судді.

Крім того, представник Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. в заяві про відвід судді, окрім цитування законодавства та практики ЄСПЛ, не наведені обґрунтовані обставини, які б викликали сумніви в неупередженості судді Грідіної Н.В., з урахуванням положень ст. 245 КУпАП щодо забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у кожній конкретній справі.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що заява представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. про відвід судді Одеського апеляційного суду Грідіної Н.В. задоволенню не підлягає, оскільки ґрунтується на особистих припущеннях ОСОБА_2 стосовно процесуальних дій судді під час розгляду справи.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 245, 294 КУпАП, ст.ст. 75, 81 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. про відвід судді Одеського апеляційного суду Грідіної Н.В. від розгляду справи №521/962/21 за апеляційною скаргою представника Одеської митниці Держмитслужби на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 04.02.2021 відносно ОСОБА_1 про закриття провадження по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца