Єдиний унікальний номер 235/7241/20
Номер провадження 33/804/89/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2021р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника Конюшенко І.Д., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2021р., якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік,
в с т а н о в и л а :
Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2021р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Постанову суду оскаржено захисником Конюшенко І.Д., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка:
- не погоджується з оскаржуваною постановою, та вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не дано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не надано оцінки доводам сторони захисту, у порушення вимог ст. 278 КУпАП не надано оцінки недолікам протоколів про адміністративне правопорушення;
- зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235776 допущено виправлення прізвища потерпілої, його неможливо прочитати, невірне зазначення прізвища потерпілої в протоколі привело до помилкового зазначення прізвища потерпілої у постанові суду, її прізвище « ОСОБА_2 », в той час як у постанові зазначено « ОСОБА_3 »;
- вказує, що у протоколі не зазначено, який саме пункт ПДР України було порушено, оскільки ст. 124 КУпАП є бланкетною, то відсутність норми спеціального закону вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення;
- вказує, що у доданому до протоколу Акті огляду на стан сп`яніння відсутня інформація про назву та номер спеціального технічного засобу, за допомогою якого проведено огляд на стан сп`яніння, форма якого наведена у додатку 2 до Інструкції № 1452/735МВС;
- вважає, що суд у порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП самостійно визначив порушену норму ПДР, не надавши належного значення всім іншим порушенням протоколів, що ставить під сумнів встановлені судом обставини адміністративного звинувачення;
- зазначає, що працівниками поліції не були роз`ясненні права, передбачені ст.ст. 266, 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю у відповідній графі протоколів підпису ОСОБА_1 , поліцейським не повідомлено про процедуру проведення тесту на алкоголь, та порядок застосування спеціального технічного засобу «Драгер 6810», не надав свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтво про його повірку;
- наголошує, що судом було встановлено, що відповідно до акту огляду на стан сп`яніння, огляд проведений за допомогою пристрою «Драгер», проте у акті назва пристрою не зазначена, та вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, проведений огляд є недійсним;
- наголошує, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування, оскільки водійське посвідчення у нього не вилучалось, що зазначено у протоколі № 440609;
- наголошує, що із відеозапису бодікамер неможливо встановити особу, яка проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння, не можливо встановити чи були присутні свідки;
- зазначає, що до показань свідка ОСОБА_4 слід віднестися критично, оскільки він орендує частину приміщення у потерпілої, а свідок ОСОБА_5 працює у потерпілої, та є зацікавленими особами;
- наголошує, що під час ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, проте медична допомога йому не надавалась та не була запропонована, та його поведінка та пояснення після ДТП могли бути наслідком шоку у нього в результаті отримання травми;
- вважає, що працівниками поліції не у повному обсязі виконані вимоги КУпАП щодо збирання та подання доказів з визначенням кваліфікації дій ОСОБА_1 , та суд припустився помилки при визначенні доведеності винуватості ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення;
- прохає оскаржувану постанову скасувати провадження у справі ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.
Про дату, час та місце судового розгляду учасники судового провадження повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, надали зави про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника Конюшенко І.Д., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за таких підстав.
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 05.11.2020р. о 16.20год., в порушення п.12.1 ПДР України, в м. Покровську Донецької області по вул. Шевченка, біля буд. № 58, керуючи транспортним засобом - автомобілем «ДЕУ Ланос» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечну дистанцію, внаслідок чого вчинив наїзд на транспортний засіб автомобіль «FORD EDGE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також на вантажний причіп «Дніпро-210», які стояли припаркровані потерпілою ОСОБА_7 на узбіччі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях підтверджується:
- протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235776 від 05.11.2020р. за ст. 124 КУпАП та протоколом ДПР18 № 440609 за ч. ст. 130 КУпАП, провадження по яких судом першої інстанції об`єднано в одне провадження, яким зафіксовані факти вчинення адміністративних правопорушень, час, дата та місце їх вчинення. Особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності роз`яснені права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, протоколи підписані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будь-яких зауважень у ньому не зазначено;
(а.с. 1, 10)
- схемою місця ДТП від 05.11.2020 року, в якій зазначено, як саме рухалися транспортні засоби під час ДТП, які механічні пошкодження отримали транспортні засоби, у «Daewoo Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , лопнуте лобове скло, пошкоджено переднє ліве крило, передній бампер, капот, права передня фара, передні праві двері; у автомобіля «FORD EDGE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 пошкоджено задній бампер, задню фару, переднє праве крило, передній бампер, причіп вантажний «Дніпро-210», який належить ТОВ «Кортес» - деформовано лівий бік, тощо;
- протоколом ДПР18 № 235776 від 05.11.2020р. за ст. 124 КУпАП, де в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що пояснення викладені на окремому аркуші, де вказано, що він особисто керував транспортним засобом «ДЕУ Ланос», на узбіччі стояв автомобіль «Форд ЄДЖ» без ввімкнених габаритних сигналів, в момент зіткнення зустрічний автомобіль засліпив йому очі, у зв`язку з чим він не впорався з керуванням та врізався у автомобіль «Форд ЄДЖ», який стояв на узбіччі;
- протоколом ДПР18 № 440609 від 05.11.2020р. за ч. ст. 130 КУпАП, де у графі «пояснення особи» вказано, «пив пиво».
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами проведеного у ОСОБА_1 медичного огляду за допомогою приладу «Драагер»(тест 1176) вміст алкоголю у повітрі, що видихає правопорушник, складає 1,66%;
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 в суді, яка показала, що є фізичною особоюпідприємцем. 05.11.2020р. приблизно о 16.10год. вона залишила свій автомобіль «FORD EDGE» реєстраційний номер НОМЕР_2 поряд з причепом «Дніпро-210», який є виставочним експонатом, біля буд. 58 по вул. Шевченка в м. Покровську Донецької області, власником якого вона є, приблизно о 16.20год. вона почула звук удару, вийшла на вулицю та побачила, що автомобіль «ДЕУ Ланос» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 здійснив наїзд на її автомобіль з причепом, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження; задня частина її автомобіля повністю пошкоджена, а також пошкоджена передня частина автомобіля від зіткнення з причепом, який стояв на узбіччі, як виставковий екземпляр.
При цьому водій автомобіля «ДЕУ Ланос» деякий час не виходив з автомобіля, чоловіки, що підійшли до нього, допомогли йому вийти, водій був у стані сп`яніння, на чолі у водія вона бачила кров, від автомобіля «ДЕУ Ланос» йшов запах газу, тому чоловіки допомогли перекрити балон з газом, щоб не стався вибух, сам водій цього зробити не міг, після чого викликали працівників поліції та повідомили страхову компанію про факт ДТП;
- показаннями свідка ОСОБА_5 , який показав, що працює у ФОП ОСОБА_8 сервіс-майстром. 05.11.2020р. о 16.55 год. йому зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила, що сталась ДТП, а саме на її автомобіль «FORD EDGE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що стояв біля магазину по вул. Шевченка,58 в м. Покровську Донецької області здійснено наїзд автомобілем «ДЕУ Ланос» . Коли він під`їхав до місця ДТП то побачив, що автомобіль та причеп, який стояв на узбіччі, пошкоджені. Водій автомобіля «ДЕУ Ланос» ходив біля автомобіля, чоло було розбите. Працівники поліції, які прибули на місце ДТП склали 2 протоколи і схему до протоколу. Оскільки у водія автомобіля «ДЕУ Ланос» були ознаки алкогольного сп`яніння - його хитало і відчувався запах алкоголю, працівники поліції перевірили його на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту, який показав 1,66 проміле;
- показаннями свідка ОСОБА_4 , який показав, що є фізичною особою підприємцем, орендує частину приміщення у ФОП ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , займається продажем запасних частин до автомобілів. 05.11.2020р. близько 17.00 год. він знаходився в магазині за вказаною вище адресою, почув звук удару та побачив, що автомобіль «ДЕУ Ланос» здійснив наїзд на автомобіль «FORD EDGE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв біля магазину, автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій автомобіля «ДЕУ Ланос» перебував в стані алкогольного сп`яніння, йому допомогли вийти з автомобіля, викликали поліцію. В його присутності водій ОСОБА_1 добровільно продув алкотестер «Драгер», який показав результат 1,66 проміле, результат алкотестеру ОСОБА_1 не заперечував;
Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, а доводи апеляційної скарги захисника Конюшенко І.Д. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не дано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не надано оцінки доводам сторони захисту, у порушення вимог ст. 278 КУпАП не надано оцінки недолікам протоколів про адміністративне правопорушення, є неспроможними.
Доводи апеляційної скарги захисника, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235776 допущено виправлення прізвища потерпілої, його неможливо прочитати, невірне зазначення прізвища потерпілої в Протоколі привело до помилкового зазначення прізвища потерпілої у постанові суду, її прізвище « ОСОБА_2 », в той час як у постанові зазначено « ОСОБА_3 », суд апеляційної інстанції вважає також неспроможними, оскільки механічна помилка у написанні прізвища потерпілої не впливає на правильність фактичних обставин, які встановлені судом першої інстанції.
У разі необхідності, вказане питання може бути вирішено судом першої інстанції за клопотанням сторін у справі про адміністративне правопорушення, шляхом виправлення описки, проте як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, таке питання сторонами не порушувалося.
Доводи апеляційної скарги захисника, що у протоколі не зазначено, який саме пункт ПДР України було порушено, оскільки ст. 124 КУпАП є бланкетною, то відсутність норми спеціального закону вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки у протоколі ДПР 118 № 235776 від 05.11.2020р. вказано, що порушенням ПДР України з боку ОСОБА_1 стали не обрання безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух, та безпечної дистанції. На думку суду апеляційної інстанції, невказання у протоколі числового відображення порушених ОСОБА_1 пунктів ПДР України, не є істотним порушенням ст. 256 КУпаП, яке б перешкодило суду правильно встановити фактичні обставини справи.
З аналогічних підстав є також безпідставними доводи апеляційної скарги захисника, що суд у порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП самостійно визначив порушену норму ПДР, не надавши належного значення і усім іншим порушенням протоколів, що ставить під сумнів встановлені судом обставини адміністративного звинувачення.
Також з відеозапису, який додано до матеріалів справи, та який досліджено судом апеляційної інстанції, вбачається, що працівниками поліції повідомлено про найменування технічного пристрою, який буде використовуватись для встановлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1
(а.с. 16)
Доводи апеляційної скарги захисника, що працівниками поліції не були роз`ясненні права передбачені ст.ст. 266, 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю у відповідній графі протоколів підпису ОСОБА_1 , поліцейським не повідомлено про процедуру проведення тесту на алкоголь, та порядок застосування спеціального технічного засобу «Драгер 6810», не надав свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтво про його повірку, є надуманими, оскільки у відповідних рядках протоколів міститься підпис особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, про роз`яснення йому його прав та обов`язків.
Як наголошено вище, з відеозапису, який додано до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції повідомлено про найменування технічного пристрою, який буде використовуватись для встановлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , вказано на спосіб його продування, а саме видихання повітря у повільному темпі безперервно не менше 4 секунд. При цьому ОСОБА_1 надано можливість самостійно обрати мундштук, який він особисто розпакував.
Посилання захисника на ненадання працівниками поліції свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтво про його повірку, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 5 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається на вимогу особи, проте відомості про висловлення такої вимоги з боку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
З підстав викладених вище доводи апеляційної скарги захисника, що судом було встановлено, що відповідно до акту огляду на стан сп`яніння, огляд проведений за допомогою пристрою «Драгер», проте у акті назва пристрою не зазначена, та вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, проведений огляд є недійсним, є також неслушними.
Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування, оскільки водійське посвідчення у нього не вилучалось, що зазначено у протоколі ДПР 18 № 440609 від 05.11.2020р., є безпідставними, оскільки водійське посвідчення було у нього вилучено на підставі протоколу ДПР 18 № 235776 від 05.11.2020р., що підтверджується корінцем до тимчасового дозволу, який закріплено у правому нижньому куті протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), та у відповідні графі вказаного протоколу зроблено запис про вилучення водійського посвідчення.
Доводи апеляційної скарги захисника, що із відеозапису бодікамер неможливо встановити особу, яка проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння, не можливо встановити чи були присутні свідки, є безпідставними, оскільки факт присутності ОСОБА_1 на місці ДТП ніким не оскаржується, з відеозапису бодікамер вбачається, що працівник поліції, пропонуючи продути алкотестер, називає прізвище, ім`я по батькові ОСОБА_1 , його особисто зображено на відеозапису, та після отримання результатів продуття алкотестеру працівник поліції надає вказівку напарнику опитати свідків з цього приводу.
Доводи апеляційної скарги захисника, що до показань свідка ОСОБА_4 слід віднестися критично, оскільки він орендує частину приміщення у потерпілої, а свідок ОСОБА_5 працює у потерпілої, та є зацікавленими особами є неспроможними, оскільки вказані свідки допитані судом, повідомлені про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань, їх показання узгоджуються з всіма доказами у справі, їх показання не містять відомостей, які б суперечили фактичним обставинам, які встановлені судом при судовому розгляді.
Доводи апеляційної скарги захисника, що під час ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, проте медична допомога йому не надавалась та не була запропонована, та його поведінка та пояснення після ДТП могли бути наслідком шоку в результаті отримання травми, є неспроможними, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, що ОСОБА_1 у подальшому особисто самостійно звертався за медичною допомогою. Тобто відсутні дані, що він взагалі потребував медичної допомоги.
Доводи апеляційної скарги захисника, що працівниками поліції не у повному обсязі виконані вимоги КУпАП щодо збирання та подання доказів з визначенням кваліфікації дій ОСОБА_1 , та суд припустився помилки при визначенні доведеності винуватості ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення, є також неспроможними, оскільки суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 після дослідження та оцінки сукупності всіх доказів, які визнав належними та допустимими, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками, та не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене вище постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника Конюшенко Ірини Данилівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2021р., якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, залишити без задоволення.
Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2021р., якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя