Справа № 324/207/21
Провадження № 3/324/131/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого бригадиром вагонного депо м.Пологи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст.130 ч.4, 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшли справи з адміністративними протоколами відносно громадянина України ОСОБА_1 за ст.ст.130 ч. 4, 122-4, 124 КУпАП, які 24 лютого 2021 року на підставі ст.36 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

Об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.130 ч.4, 122-4, 124 КУпАП був присвоєний єдиний №324/207/21, провадження №3/324/131/2021.

У протоколі серії ОБ №103231 від 04 лютого 2021 року, складеному поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Литвиновим С.Г. відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, зазначено, що 04 лютого 2021 року о 13 годині 00 хвилин в м.Пологи по вул.Ломоносова поблизу буд.№6 водій ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом на своєму автомобілі ЗАЗ 110217 д/н НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 211540 д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , чим порушив п.10.9 ПДР; внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тобто ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

У протоколі серії ОБ №104563 від 04 лютого 2021 року, складеному поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Литвиновим С.Г. відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, зазначено, що 04 лютого 2021 року о 13 годині 00 хвилин в м.Пологи по вул.Ломоносова поблизу буд.№6 водій ОСОБА_1 на своєму автомобілі ЗАЗ 110217 д/н НОМЕР_1 здійснив ДТП, після чого поїхав на своєму автомобілі з місця ДТП, до якої він був причетний, чим порушив вимоги п.2.10а ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП.

У протоколі серії ОБ №104564 від 04 лютого 2021 року, складеному 04 лютого 2021 року о 17 годині 50 хвилин поліцейським СРПП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Литвиновим С.Г. у відношенні ОСОБА_1 за ст.130 ч.4 КУпАП, зазначено, що 04 лютого 2021 року о 13 годині 00 хвилин в м.Пологи по вул.Ломоносова поблизу буд.№6 водій ОСОБА_1 здійснив ДТП та поїхав з місця ДТП. Під час виявлення даного громадянина у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння рук, водій на місці відмовився від проходження огляду на встановлення алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, але побажав прослідувати до медичного закладу; згідно медичного висновку №13 від 04 лютого 2021 року водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, 2,9%о, чим порушив п.2.10є ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 04 лютого 2021 року він перебував на своєму робочому місці, приблизно в обідній час він вийшов з роботи, сів у свій автомобіль марки ЗАЗ 110217 д/н НОМЕР_1 , який стояв по вул.Локомотивній, поблизу буд.№6, м.Пологи Запорізької області, та поїхав додому. При початку руху йому здалося, що він щось зачепив своїм автомобілем, однак впевнений в цьому не був, тому спокійно поїхав додому. Вдома він пообідав та випив декілька рюмок спиртного. Приблизно о 17 годині 00 хвилин до нього додому приїхали працівники поліції та повідомили, що він причетний до ДТП, яка сталася цього ж дня в обідній час. Надалі він проїхав з ними до КНП «Пологівська БЛІЛ», де пройшов огляд на стан сп`яніння. Провину свою за ст.ст.122-4 і 124 КУпАП визнав, оскільки йому працівники поліції і ОСОБА_2 через декілька годин того дня показали механічні ушкодження на автомобілі ОСОБА_2 , у вчиненому щиро розкаявся,; не визнав свою провину за ст.130 ч.4 КУпАП, бо він дізнався, що вчинив ДТП зі спричиненням механічних пошкоджень автомобілю ОСОБА_2 тільки після того, як до нього додому через декілька годин приїхали працівники поліції. Якби він знав про те, що він вчинив ДТП того дня до обіду, він би ніколи не вживав алкоголь у себе вдома, бо він водій з великим стажем і розумів би, що його можуть працівники поліції направити на медичне освідування на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Просив суд при постановленні рішення врахувати його позицію.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ознайомлений із ст.124, ст.122-4, ст.130 ч.4 КУпАП, судом йому роз`яснені його права, передбачені ст.ст.268, 301 КУпАП, ст.63 Конституції України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 04 лютого 2021 року він приїжджав по справах до вагонного депо м.Пологи, свій автомобіль ВАЗ 211540 д/н НОМЕР_2 припаркував по вул.Локомотивній у м.Пологи і пішов у справах. Через деякий час він повернувся до свого автомобіля і побачив, що на ньому розбита фара та ще були незначні пошкодження, поряд нікого не було. Раніше він бачив, що поряд з його автомобілем стояв автомобіль ОСОБА_1 , якому він почав телефонувати, однак останній не брав слухавку. Після цього він звернувся до працівників поліції. Оскільки ОСОБА_1 покинув місце ДТП, то він вимушений був звернутися до працівників поліції, які склали протоколи відносно водія ОСОБА_1 . Якби ОСОБА_1 відразу почекав його біля автомобіля, вони б розійшлися без будь-яких протоколів, але сталося вже так, як сталося.

У судове засідання викликався поліцейський СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області поліцейський СРПП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції ОСОБА_3 , який в судове засідання не з`явився та згідно інформації з Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області звільнився з органів внутрішніх справ.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши правопорушника ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Що стосується протоколу серії ОБ №104564 від 04 лютого 2021 року, складеним поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Литвиновим С.Г. відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, водієві до проведення медичного огляду слід не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі ( крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Встановлено, що 09 лютого 2021 року постановою судді Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О. до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області для належного оформлення був повернутий протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №104564 від 04 лютого 2021 року разом із доданими матеріалами. Причиною повернення зазначеного протоколу було наступне: 1) у протоколі серії ОБ №104564 від 04 лютого 2021 року, складеному поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Литвиновим С.Г. відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.4 КУпАП, не наведені достатні відомості по суті правопорушення, а саме не зазначено час та місце вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.4 КУпАП; 2) будь-яких відомостей про дорожньо-транспортну пригоду за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також про зупинення такого транспортного засобу працівником поліції в матеріалах справи немає; 3) згідно вимог п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, наявність свідків є обов`язковою, а до протоколу долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, однак у вказаному протоколі графа «свідки чи потерпілі» містить такий запис як «відсутні», хоча в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.130 ч.4 КУпАП мається такий запис як «водій на місці відмовився від проходження огляду на встановлення алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків».

Як вбачається з зазначеного протоколу, який 23 лютого 2021 року повернувся до Пологівського районного суду Запорізької області після проведення доопрацювання, недоліки, про які зазначено в постанові судді від 09 лютого 2021 року, усунуті не були.

При цьому суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п.282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Частина 4 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак, наявні в матеріалах справи докази не дозволяють встановити такої обставини, яка б свідчила про те, що ОСОБА_1 було вжито алкоголь саме після ДТП та саме до приїзду працівників поліції. Вказаний протокол взагалі не містить посилань, до якої ДТП взагалі причетний ОСОБА_1 . Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 усвідомлював протиправний характер своєї дії та передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП до суду надано: 1) протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №104564 від 04 лютого 2021 року, складений 04 лютого 2021 року о 17 годині 50 хвилин та в якому графа «свідки чи потерпілі» заповнена як «відсутні»; 2) направлення для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , яке не містить ані дати, ані часу та місця його складення; 3) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який не містить дати, часу та місця його складення; 4) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 лютого 2021 року; 4) копії письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 04 лютого 2021 року; 5) відеозапис.

Надані до суду докази лише підтверджують перебування ОСОБА_1 04 лютого 2021 року о 16 годині 45 хвилин (точний час проведення огляду) у стані алкогольного сп`яніння, однак не підтверджують факту вживання правопорушником ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення ним ДТП та залишення місця пригоди, тобто з наданих до суду доказів не вбачається можливим встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки недотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан сп`яніння особи, неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, з порушенням вимог ст.266 КУпАП є підставою для визнання огляду недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП), в наслідок чого провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Враховуючи вищевказане, суд визнає недопустимими доказами щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.130 КУпАП: 1) протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №104564 від 04 лютого 2021 року; 2) направлення для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 3) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 4) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 лютого 2021 року; 4) копії письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 04 лютого 2021 року; 5) відеозапис.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст.280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Згідно з. ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Однак, в цій ситуації зібрані матеріали як докази уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, і як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №104564 від 04 лютого 2021 року, складеного поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Литвиновим С.Г. у відношенні ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП на дооформлення суд не вбачає з огляду на норми ст.284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із недоведеністю поліцейськими вжиття ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення ним ДТП та залишення місця ДТП та порушенням проведення огляду ОСОБА_1 на стан перебування у алкогольному чи іншому сп`янінні, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Що стосується протоколу серії ОБ №103231 від 04 лютого 2021 року та протоколу серії ОБ №104563 від 04 лютого 2021 року, складеними поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Литвиновим С.Г. відносно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із п.2.10а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, з послідуючими змінами та доповненнями, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дослідивши матеріали справи, додані до протоколів про адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, вислухав у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.124, 122-4 КУпАП підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №103231 від 04 лютого 2021 року, в якому правопорушником власноруч щодо вчиненого зазначено: «з протоколом згоден»; протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №104563 від 04 лютого 2021 року, в якому правопорушником власноруч щодо вчиненого зазначено: «з протоколом згоден»; схемою місця ДТП, яка сталася 04 лютого 2021 року по вул.Локомотивній м.Пологи Запорізької області; копією письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 04 лютого 2021 року.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суддя приходить висновку, що вони є належними, допустимими та беззаперечно доводять провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на встановлені судом обставини справи, провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП кваліфіковані правильно.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, в частині притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує адміністративну відповідальність, суд визнає щире каяття правопорушника, не вбачаючи при цьому обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Проаналізувавши зазначені вище докази, суддя приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП доведена, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і з урахуванням всіх цих обставин у сукупності, приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбачене ст.122-4 КУпАП, у виді громадських робіт.

Крім того, із ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору, оскільки у нього відсутні пільги щодо сплати судового збору, передбачені ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 40, 122-4, 124, 130, 247, 268, 279, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративні стягнення:

за ст.124 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок)грн.;

за ст.122-4 КУпАП у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

На підставі ст.36 ч.2 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілим до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.