Справа № 539/680/21
Провадження № 3/539/266/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В.М. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Лубенського РПВ ГУНП в Полтавській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2021 року о 21 год. 20 хв. в м. Лубни по проспекту Володимирському, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом FORD Transit державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини випливають із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №159248 від 10.02.2021, письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапису обставин вчинення правопорушення.

Беручи до уваги зібрані по справі докази, керуючись нормами законодавства, що регулює вищезазначені правовідносини, приходжу до висновку, що протиправність поведінки ОСОБА_1 доведена.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху та є грубим порушенням порядку керування транспортним засобом, особу правопорушника, ступінь її вини та свідоме ігнорування особою-порушником норм Правил дорожнього руху, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, за змістом п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи дану норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 24, 33, 40-1, 279, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко