КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 760/4305/21. Номер провадження 33/824/1720/2021. Категорія: ч.1 ст. 164 КпАП України. Головуючий у суді першої інстанції - Криворот О.О. Головуючий у апеляційній інстанції - Дзюбін В.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 квітня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,

за участю особи, яка подала скаргу - адвоката Гребенника М.О.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Гребенника Миколи Олександровича на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року,

у с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Алжиру, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., без конфіскації знарядь виробництва.

Також на підставі ст. 40-1 КпАП України постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. на користь держави.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Згідно постанови судді місцевого суду адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

03.02.2021 року о 17:00 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 128, здійснював господарську діяльність без дозвільних документів та медичної книжки, а саме продаж "шаурми".

В апеляційній скарзі адвокат Гребенник М.О., діючи у захист прав і законних інтересів ОСОБА_1 , заперечуючи встановлені суддею місцевого суду фактичні обставини, винуватість підзахисного у здійсненні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, підстави та обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП України, просить: постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 - скасувати та провадження в справі відносно нього на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник Гребенник М.О. посилається на те, що дана постанова суддею місцевого суду винесена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального закону. Вказує на те, що розглядаючи справу суддя місцевого суду неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав об`єктивної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, внаслідок чого це призвело до безпідставного застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Заслухавши доповідь головуючого - судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та виклад основних доводів апеляційної скарги; вислухавши пояснення захисника Гребенника М.О., який підтримав апеляційну скаргу за наведених у ній обставин; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши, оцінивши та обміркувавши доводи, викладені апелянтом, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 належним чином не виконані, виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст. 164 КпАП України передбачає відповідальність за здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діялності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу "мовчазної згоди").

Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КпАП України, а саме: кому і в якій кількості було реалізовано "шаурму", які конкретно дозвільні документи на здійснення господарської діяльності були відсутні у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали адміністративної справи, в тому чилі протокол про адміністративне правопорушення, не містять жодних відомостей та доказів систематичної дій ОСОБА_1 , а таке є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони здійснення господарської діяльності, та наявність мети - отримання ним прибутку, як ознаки суб`єктивної сторони.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні прізвища та адреси свідків, які моги б підтвердити обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних даних про те, які саме документи дозвільного характеру вимагалися наданню працівниками поліції від ОСОБА_1 . Цих обставин не встановив в постанові суддя місцевого суду.

Крім цього, окремо констатується факт відсутності у ОСОБА_1 медичної книжки, проте ці обставини не відповідають дійсності, оскільки копія такої книжки була фактично надана ОСОБА_1 і міститься в матеріалах справи поряд із його поясненнями. Таким чином, і цей факт суддя місцевого суду залишив поза увагою.

З огляду на таке, неможливо було встановити наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як саме в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені належно встановлені обставини справи, які об`єктивно відображають усі необхідні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

До цього ж, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитись належними та допустими доказами у їх сукупності.

Суд (суддя) не вправі самостійно змінювати на шкоду особи, яка притягається до відповідальності, (фабулу), викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, що фактично становить виклад обвинувачення у вчинені певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого відповідною особою має доводитись в суді; суд (суддя) також не має права на самостійне відшукування доказів винуватості особи у вчиненні правопорушення, тобто перебирати на себе функції обвинувачення, позбавлюючи себе статусу незалежного органу правосуддя, чим порушується прпис статті 6 Єропейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 62 Конституції України , зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, недотримання суддею місцевого суду вимог ст. ст. 7, 8, 245, 251, 252, 256, 278, 280, 283, 284 КпАП України про необхідність всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, і вирішення її в точній відповідності із законом, призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 незаконного й необґрунтованого рішення.

За таких обставин, постанова судді місцевого суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КпАП України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Гребенника Миколи Олександровича, який діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КпАП України - скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В. В. Д з ю б і н