03.03.2021 Справа № 756/1995/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1995/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2021 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисника Колораша В.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2021 серії ВАБ №333272 ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що остання 16.01.2021 втекла з дому і місцеперебування її було невідомо, в подальшому дитину було повернуто працівниками поліції, чим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

До вказаного протоколу додано:

рапорт від 27.01.2021, де зазначено про факт складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; рапорт від 16.01.2021 про звернення ОСОБА_1 о 00:13 з повідомленням про негативну поведінку ОСОБА_2 по відношенню до матері ОСОБА_1 ; рапорт від 16.01.2021, де зазначено про звернення ОСОБА_1 о 01:24 про зникнення дитини ОСОБА_2 безвісти, яка сказала, що йде щедрувати й покинула квартиру, при цьому ігнорує дзвінки матері, не піднімає слухавки мобільного телефону; рапорт від 16.01.2021, де зазначено про звернення о 04:00 лікаря швидкої медичної допомоги про те, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вдарила дитину по голові, а також рапорт від 16.01.2021, де зазначено про звернення ОСОБА_2 о 02:55 про те, що зі слів останньої, ОСОБА_1 влаштувала дебош, а також письмові пояснення ОСОБА_1 ; копія паспорту останньої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона дійсно мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виховує доньку одна без чоловіка. Її донька, без згоди ОСОБА_1 , товаришує з дівчиною, яка на декілька років старша за неї, і у кінці 2020 року її доньку було госпіталізовано з отруєнням продуктами етанолу середньої тяжкості, які вона вживала разом із тією дівчиною та її хлопцем. 15.01.2021 її донька ОСОБА_2 пішла з дому (як вона повідомила матері «щедрувати»), а тому ОСОБА_1 двічі телефонувала 102. Свою винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, ОСОБА_1 не визнала та зазначила, що її донька часто втікає з дому через вікно, оскільки вони мешкають на першому поверсі. Через непорозуміння з донькою, ОСОБА_1 зверталась до шкільного психолога, проте суттєвих рекомендацій не надійшло. На даний момент ОСОБА_1 вирішує питання про переведення доньки до іншої спеціалізованої школи для допомоги. Вона постійно приймає участь у вихованні, але у дитини важкий характер. У неї, як матері, відсутній умисел на ухилення від виконання батьківських обов`язків, а також і вчинення дій, які би містили ознаки необережності щодо виховання дитини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом ІV КУпАП.

Відповідно до ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 184 КУпАП може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 вказаної норми КупАП лише в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція зазначеної норми права має описово-бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення, в разі кваліфікації дій порушника за ст. 184 КУпАП, повинно бути зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає обов`язки батьків, від виконання яких ухилився порушник.

При цьому, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Отже, неналежне виховання, виходячи з положень ст. 12 закону, може мати місце при умисних чи не умисних діях, які визначені Законом України «Про охорону дитинства» як порушення прав, обов`язків батьків та визначення меж відповідальності батьків за виховання та розвиток дитини.

З матеріалів справи та пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 вбачається, що вона докладає максимум зусиль для належного виховання своєї доньки ОСОБА_2 , проводить з нею бесіди, у разі необхідності залучає кваліфікованих психологів, щоправда наразі результати проведених бесід відсутні. Дитина має складний характер, останній час не слухає матір, часто самовільно залишає домівку, приходить додому коли надумає, часто влаштовує сварки, кидається у бійки, конфліктує, що проявляється в діях, які дитиною вчиняються з метою протиставити себе матері. Мати наразі вирішує питання про переведення доньки до іншої спеціалізованої школи з підвищеним рівнем дисципліни.

Доказів на спростування таких пояснень ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено та суду не надано.

Тобто суть правопорушення, викладена у протоколі серії ВАБ №333272 від 27.01.2021, не містить всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо виховання малолітньої доньки, не конкретизовано норми законодавства, які встановлюють такі обов`язки батьків та які порушила остання, при цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що малолітня ОСОБА_2 16.01.2021 втекла з дому з дозволу матері ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП слід закрити, за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, статтями 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян