БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/170/21
Провадження № 3/730/59/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 26 лютого 2021 року о 12-15 год. в с. Кинашівка по вул. Кочубея керував автомобілем марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав і пояснив, що вдень 26 лютого 2021 року він разом зі своїм батьком, якому належить автомобіль марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, дійсно знаходились у вказаному автомобілі й чекали свого родича, щоб той допоміг завести та забрати цей транспортний засіб, оскільки він застряг у снігу; при цьому, ні він, ні батько в нетверезому стані даним автомобілем не керували, транспортний засіб стояв на узбіччі дороги, він посвідчення водія не має. В цей час під`їхали поліцейські, перевірили реєстраційні документи на автомобіль й запропонували йому, як особі, що перебувала на водійському сидінні автомобіля, проїхати до лікарні на медичне освідування щодо стану алкогольного сп`яніння, хоча пройти таку перевірку на місці алкотестером не пропонували. Він відмовився це зробити, пояснивши поліцейським, що автомобіль стояв на місці і він їм не керував. Однак, поліцейські безпідставно склали на нього адмінпротокол, запросили двох понятих, яким вказали поставити свої підписи, хоча ті не були свідками події та в їх присутності поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом положень ч.2, 3, 5 ст.266 КУпАП (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні норми містяться й в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р.

Як вбачається зі змісту складеного працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 протоколу, в ньому зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, на підтвердження чого додано письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапис.

Разом з тим, виходячи зі змісту положень ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні безпосередньо дослідити відповідні докази та з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Безпосередність дослідження доказів в даному випадку означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним усіх зібраних у адміністративній справі доказів шляхом заслуховування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису й відеозапису тощо. Ця засада судочинства має значення для повного з`ясування обставин справи та її об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити й перевірити як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку й сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного адміністративного правопорушення. Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад адміністративного провадження: презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист.

В своїх поясненнях у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись на невідповідність змісту складеного на нього працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення фактичним обставинам події.

Суд вживав заходів для виклику в судове засідання для допиту свідків-понятих, які значаться в цьому адмінпротоколі, але ті не з`явились, про поважність причин неприбуття не повідомили; всупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП не забезпечили явку вказаних свідків у судове засідання й працівники органу поліції.

Додані ж до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без допиту цих осіб у судовому засіданні в даному випадку при запереченні ОСОБА_1 своєї вини не можуть бути належними доказами по справі. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 27.06.2019р. по справі №560/751/17.

З наданої суду працівником поліції відеозапису місця події нагрудною камерою вбачається лише перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, не заперечення ним обставин керування автомобілем, проте не зафіксовано однозначної та категоричної відмови притягуваного від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, а також залучення поліцейськими свідків для виконання зазначених процесуальних дій.

Отже, в основу рішення суд вважає за необхідне покласти надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , які не спростовані належними, достатніми та допустимими доказами, обов`язок по наданню яких в силу вимог ч.2 ст.251 КУпАП покладено на орган поліції.

Тому, оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд не може погодитись з наведеним працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення формулюванням щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відтак, вищевказані дії працівників поліції вчинені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції, Порядку й істотно обмежують законні права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , а отже складений ними протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення притягуваним правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою візуально встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Порушення інших приписів Правил дорожнього руху (зокрема, п.2.9а - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), які б тягли за собою передбачену законом адміністративну відповідальність, у вину ОСОБА_1 не вміняється.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець