ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/2977/20

Провадження № 3/712/1214/21

31 березня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Гоменюк О.Ю., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2021 ОСОБА_1 ухилилася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_2 , внаслідок чого останній безпідставно не відвідував заняття в КЗ «Черкаська спеціальна школа Черкаської обласної ради» в період часу з 15.02.2021 по 17.02.2021.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, визнала у повному обсязі, підтвердила обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладені у протоколі; щиро розкаювалась. ОСОБА_1 пояснила, що у період з 15.02.2021 по 17.02.2021 її син ОСОБА_3 не відвідував школу у зв`язку з тим, що у вказаний період вони їздили в с. Хутори, доглядати за бабусею; довідку до школи з цього приводу мати не надала. Крім того, вказала, що є одинокою мамою та виховує дитину без батька; наразі не працює, тому що має проблеми зі здоров`ям, отримує пенсію по інвалідності. ОСОБА_1 зазначила, що намагається належним чином виконувати свої батьківські обов`язки; запевняла, що більше подібне не повториться.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважаю, що в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.184 КупАП передбачена, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом

Крім визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №272609 від 01.03.2021.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Водночас, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушниці, визнання нею своєї вини та щире каяття, відсутність даних щодо притягнення раніше до адміністративної відповідальності, зважаючи на сімейний та матеріальний стан порушниці, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, у відповідності зі ст.22 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 184, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. Ю. Гоменюк