Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/105/21
Провадження № 3/273/168/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року суддя Баранівського районного суду Новицький Є. А. , які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ст 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14.01.2021 о 20.00 год в смт. Довбиш по вул. Чорновола, 28 керуючи транспортним засобом Фіат ріф з державними номерними знаками НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан. При ДТП паркан отримав пошкодження з матеріальними збитками.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14.01.2021 о 20.00 год в смт. Довбиш по вул. Чорновола керуючи транспортним засобом Фіат ріф з державними номерними знаками НОМЕР_1 зник з місця ДТП, до якого був причетним.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14.01.2021 о 20.00 год в смт. Довбиш по вул. Чорновола, 28, вживав алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

ОСОБА_1 свою вину не визнав, що під час ДТП та після він був у стані алкогольного сп`яніння. Щодо залишення місця ДТП та пошкодження паркану, повідомив, що він не помітив, що здійснив зіткнення з парканом та нічого не відчув, а поїхав далі по своїм справам. Коли до нього прийшли сусіди, то у них виник конфлікт, і потерпілі викликали поліцію. Далі коли приїхали працівники поліції, то вони без його дозволу зайшли у його подвір`я та почали звинувачувати, що він нібито вдарив сусідський паркан. Також працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння, на що він погодився, бо знав, що в стані алкогольного спяніння не їхав. А коли працівники поліції склали протокол, то він відмовився підписувати та просив їхати в лікарню. Також пояснив, що відшкодував шкоду потерпілим та кається за це.

Захисник в судовому засіданні просив закрити дані провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення про що надав клопотання з запереченнями.

З метою встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення, квитанцією приладу «Драгер», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Отже, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

У відповідності до ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч 4 ст 130 КУпАП. з огляду на наступне.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Не зважаючи на викладене, жоден наданий суду доказ не підтверджує вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП

Так, згідно п 1 розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Не зважаючи на викладене, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №040477 у графі «До протоколу додаються» значиться лише «відео з нагрудної боді камери».

Натомість, чек приладу Драгер, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення, які надійшли до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення не значаться, як додатки у графі «До протоколу додаються».

Зважаючи на відсутність взаємозв`язку із самим протоколом про адміністративне правопорушення, який є первинним документом, вказані матеріали, а саме: чек приладу Драгер, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , суд вважає неналежними доказами.

При цьому, суд звертає увагу на порушення працівниками поліції вимог ст 266 КУпАП.

Так, відповідно до п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 із наступними змінами, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

П. 5 Порядку… передбачено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до п.6 даного Порядку… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 даного Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Із пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається те, що працівниками патрульної поліції йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Також, у судовому засіданні було допитано потерпілих, а саме:

ОСОБА_2 , яка пояснила, що 14.01.2021 біля 20:00 до нас додому прибіг сусід, який повідомив, що хтось пошкодив їм паркан, коли вона з батьком підійшла до паркану, оглянувши місце пригоди, то побачили сліди протектора, які вели до сусіда. Ми разом пішли в подвір`я до ОСОБА_1 та повідомили про все це, на що останній категорично був проти, що він це зробив, відмовився відшкодовувати та у них виник конфлікт, тому вона вирішила викликати працівників поліції, яким повідомила, що вона з батьком є потерпілі та не можуть все мирно вирішити. Також повідомила, що ОСОБА_1 часто їздить у такому стані, про це говорять інші люди, і у неї реніше з ним були конфлікти. Під час огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовлявся підписувати акт огляду, від працівників поліції не чула щоб йому пропонували їхати до лікарні.

ОСОБА_3 пояснив, що 14.01.2021 ввечері він порався біля хати і не чув, що хтось в`їхав йому у паркан, це все прояснилося коли до них зайшов сусід та повідомив що трапилося. Він та дочка пішли до сусіда ОСОБА_1 , так як сліди від протектору йшли до нього до подвір`я. Коли прийшли до нього, почали просити щоб він відшкодував завдану шкоду у вигляді вм`ятині у паркані, на що останній в категоричній формі відмовився та почав погрожувати, на що донька викликала працівників поліції. Щодо стану алкогольного сп`яніння нічого не міг сказати, але підтвердив, що працівники поліції чомусь їх записали в пояснення як свідків, хоча повідомили їм, що вони потерпілі. Також пояснив, що працівники поліції після того як ОСОБА_1 відмовився підписувати документи, а працівники поліції не пропонували їхати в лікарню.

Суд, не бере до уваги письмові покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зважаючи на наступне.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст.65 КАС України як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

При цьому, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є потерпілими у вчиненні даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 з яким у них виник конфлікт та вони перебувають у неприязних відносинах один між одним. Дані обставини працівниками поліції не перевірено та не спростовано.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Вказані пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджуються і дослідженими судом відеоматеріалами, на яких чітко видно, що працівники поліції не виконали вимог ст 266 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, що відповідає приписам ч 5 ст 266 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 14.01.2021 о 20.00., які б свідчили про вчинення останнім правопорушення передбаченого ч 4 ст 130 КУпАП.

Одночасно, суд досліджує докази вчинення ОСОБА_1 правопорушень передбачених ст 124, 122-4 КУпАП, а саме: протоколи про адміністративні правопорушень, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Отже, з досліджених судом доказів вбачається, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч 122-4 КУпАП ст 124 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують покарання за ст 122-4, 124 КУпАП ОСОБА_1 є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілим.

Обставини, що обтяжують покарання за ст 122-4, 124 КУпАП ОСОБА_1 не встановлено.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що ОСОБА_1 відшкодував матеріальні збитки потерпілим, які претензій до нього не мали, про що останні заявили у судовому засіданні, а сам ОСОБА_1 , не усвідомлював скоєного ДТП через незначний удар задньою частиною автомобіля об паркан, якого не було чути, про що він повідомив у судовому засіданні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро кається, виходячи з мети адміністративного стягнення, думку потерпілих, зважаючи на факт відшкодування завданих збитків, при призначенні адміністративного стягнення, суд вважає можливим застосувати положення ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнавши вказане правопорушення малозначним та обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при оголошенні усного зауваження справа закривається постановою органу (посадової особи), який уповноважений розглядати справу.

Тому суд вважає, що провадження щодо ОСОБА_1 за ст 122-4, 124 КУпАП слід закрити з урахуванням ст. 22, 36 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 36, 247 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушень передбачених ст 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та з урахуванням ст. 22, 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушень передбачених ч ст 122-4, 124 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя Є.А. Новицький