Справа № 369/3529/21
Провадження № 3/369/3022/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.04.2021 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали інспектора СРПП № 2 Фастівського УП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , не працює, дані про ІПН в матеріалах справи відсутні; - за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Встановив

14.03.2021 приблизно о 06 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Audi 100, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Покровська 31 в с. Гатне, Києво-Святошинський район, Київська область, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 14.03.2021 водій ОСОБА_1 не з`явився, про день, час, місце слухання справи повідомлений шляхом направлення повістки за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 081253 від 14.03.2021 року. 07.04.2021 року ОСОБА_1 направив заяву з проханням передати справу про адміністративне правопорушення відносно нього за підсудністю до Рокитнівського районного суду за його постійним проживанням та місцем реєстрації.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність відмовити в клопотанні ОСОБА_1 про передачу матеріалів до Рокитнівського районного суду Рівненської області за місцем його проживання, оскільки відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» роз`яснено, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Інших клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надійшло.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.1 статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП,:

протокол серії ААБ № 081253 про адміністративне правопорушення від 14.03.2021 р.,

пояснення свідка ОСОБА_2 від 14.03.2021 року, відповідно яких в його присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому законом порядку за допомогою приладу драгер чи медичному закладі тест на стан алкогольного сп`яніння;

пояснення свідка ОСОБА_3 від 14.03.2021 року, відповідно яких в її присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому законом порядку за допомогою приладу драгер чи медичному закладі в лікаря нарколога тест на стан алкогольного сп`яніння;

розписку ОСОБА_4 від 14.03.2021 року, який забирає авто Audi 100, номерний знак НОМЕР_1 , та зобов`язується не передавати його ОСОБА_1 ;

корінець направлення ОСОБА_1 до Васильківської ЦРЛ ,

вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним за статтею 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 8 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2342-III від 05.04.2001\

Оскільки ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 130 частина 1 КУпАП 14.03.2021 року, то він підлягає відповідальності на підставі редакції статті 130 частина 1 КУпАП, яка діяла під час вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином згідно матеріалів адміністративної справи № 369/3529/21 вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП на ОСОБА_1 суд враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено. Враховуючи особу порушника, його матеріальний стан і характер правопорушення, вважаю за можливе накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає дане порушення грубим, при цьому суд не вбачає підстав для накладення інших видів стягнення. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до п. 2.5 ПДР, ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Cвітлана Володимирівна Хрипун