Єдиний унікальний номер №943/395/21
Провадження №3/943/250/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, не працює, проживає в АДРЕСА_1

за ст. 122-4 КУпАП

встановив:

З протоколу серії ААБ № 197044 від 25.02.2021 року, вбачається, що 02.01.2021 року о 13.18 год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 497 км + 350 м, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN-GOLF», н/з НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, не повідомивши орган поліції, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України.

В судовому засіданні, адвокат Скоробогатий М.В. заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, покликаючись на мотиви викладені в письмовому клопотанні, яке подав на адресу суду.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлено, що органомполіції не подані суду належні та допустимі докази причетності ОСОБА_1 до ДТП, а також докази наявності у його користуванні автомобіля «VOLKSWAGEN-GOLF», чорного кольору, про який повідомляв учасник ДТП ОСОБА_2 . Крім того, орган поліції не надав жодних доказів, що в той день та час саме ОСОБА_1 керував автомобілем, про який згадує ОСОБА_2 .

З інформації, отриманої через державні реєстри, автомобіль «VOLKSWAGEN-GOLF», р.н. НОМЕР_1 , має синій колір, а не чорний, як вказано працівниками поліції в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Всупереч вимогам ст.251 КУпАП працівниками поліції, на яких законодавцем покладається обов`язок доказування у справах про адміністративні правопорушення, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суду не надано.

Окрім цього, з положення ч. 2 ст. 38 КУпАП вбачається, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Як встановлено судом, порушення, передбачене ст.122-4 КУпАП було вчинено 02.01.2021 року, тому на момент розгляду справи по суті закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, що відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, є підставою для закриття провадження в справі.

Оскільки з дня вчинення порушення минуло більше ніж три місяці, в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення відносно гр. ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, п.7 ч.1 ст.247, 283-284, 294 КпАП України, -

постановив :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, - закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда