Справа № 219/2204/21
Провадження № 3/219/930/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від керівника сил і засобів ВКР СБ України при штабі ОТУ «Північ», відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , військовослужбовця, т.в.о. начальника командного пункту заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КпАП України,

встановив:

у період з 31.01. - 01.02.2021; 03.02. - 04.02.2021; 06.02. - 07.02.2021; 09.02. - 10.02.2021 т.в.о. начальника командного пункту - заступник начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: Донецька область м. Бахмут, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та до несення бойового чергування на командному пункті в районі виконання завдань військової частини НОМЕР_2 (режимне приміщення, де циркулюють відомості, що становлять державну таємницю, у тому числі, цілодобово знаходяться документи з грифом обмеження доступу «таємно») допустив у якості помічника оперативного чергового підполковника ОСОБА_2 , якому не надано встановленим порядком допуск та доступ до державної таємниці. Внаслідок дій підполковника ОСОБА_1 створено загрозу витоку секретної інформації, яка циркулює на командному пункті військової частини, чим порушено ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», відповідно до якого громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю; ст. 39 Закону України «Про державну таємницю», згідно якого посадові особи та громадяни, винні у невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці, несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з законом; ст. 59 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», згідно якого командир (начальник) зобов`язаний вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами; п.п. 116, 207 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з матеріалами справи до суду надійшла заява ОСОБА_1 , згідно якої він просив розглянути адміністративний матеріал у його відсутність у зв`язку з службовою завантаженістю, вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі. Крім того, згідно телефонограми повідомив, що просить розглянути адміністративний матеріал у його відсутність, вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив обставини справи.
Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 15 від 09 березня 2021 року (а.с.1-5), актом службового розслідування від 06.03.2021 року (а.с.6-9), функціональними обов`язками начальника командного пункту заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 (а.с.10-12); довідкою від 02 січня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 наказом (розпорядженням) від 13 серпня 2020 року № 136д надано допуск до державної таємниці за формою 3, довідка дійсна до 31 грудня 2021 року (а.с.17).
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-2 ч.1 п.6 КпАП України, тобто порушення законодавства про державну таємницю, а саме - невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує обставини справи, особу винного, його майновий стан, ступінь громадської безпеки скоєного, обставини, той факт, що вчинене адміністративне правопорушення мало місце, та вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень, до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що складає 454 грн., а тому суд стягує на користь держави вказаний судовий збір в розмірі 454 грн.
Керуючись ст.ст. 40-1, 212-2 ч.1, 268, 283, 284 КпАП України, суд, -

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-2 ч.1 п.6 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. М.Лапченко