Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 752/3717/21
Номер провадження 33/824/1874/2021
суддя у суді першої інстанції Ю.Ф. Токман

02 квітня 2021 року місто Київ

Номер справи 752/3717/21

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 16.01.2021 о 18.05 годині, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_2 , в м.Києві на просп.Науки, 50, не дотримався безпечного інтервалу, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_3 , який здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_4 , який зупинився на світлофорі, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 16.01.2021 о 18.05 годині керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_2 , в м.Києві на просп.Науки, 50, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «А» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КупАП.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу (як особисто через канцелярію суду, так і засобами поштового зв`язку), в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що вказана постанова судді не може вважатися обґрунтованою та законною, оскільки прийнята суддею з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи. Вказав на те, що суд протиправно розглянув дану справу за його відсутності, у зв`язку із чим вказана постанова підлягає скасування апеляційним судом незалежно від наявності або відсутності його вини. Також зазначив, що суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема не врахував, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, встановленого КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Так, ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», однак працівники поліції не запропонували йому проїхати в медичний заклад до лікаря нарколога. При цьому, долучені до матеріалів справи пояснення свідків містять суперечності щодо часу події, яка мала місце у день складання протоколу.

Окрім того ОСОБА_1 вказує на те, що існують сумніви щодо справності приладу, яким проводився тест, оскільки на чеку зазначена температура повітря «+13» градусів Цельсія, тоді як події мали місце у ввечері 16.01.2021.

При цьому, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнає та щиро розкаюється, доводів щодо помилковості висновків місцевого суду про визнання його винуватим у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення в цій частині апеляційна скарга не містить.

ОСОБА_1 у апеляційному суді подану апеляційну скаргу підтримав, просив апеляційний суд скасувати вказану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, підтвердив, що із постановою судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП погоджується, вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнає та щиро розкаюється.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, убачається, що не погоджуючись із винесеною у справі постановою ОСОБА_1 22.02.2021 особисто через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу та того ж дня направив на адресу місцевого суду ідентичну за змістом апеляційну скаргу через відділення поштового зв`язку. Тому оскільки подані ОСОБА_1 апеляційні скарги містять ідентичні доводи проти прийнятої місцевим судом постанови та загалом є аналогічними за змістом, то апеляційний суд дійшов висновку, що 22.02.2021 останнім було реалізовано надане йому законом право на апеляційне оскарження, а подана через суд першої інстанції та направлена засобами поштового зв`язку апеляційні скарги розглядається як єдиний предмет апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням тієї обставини, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично оскаржується постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року лише в частині визнання винуватим та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, тому згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП вказана постанова суду переглядається апеляційним судом лише в цих межах.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

І як передбачає п.7 розділу 1 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та вищенаведених в даній постанові доказів вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «А» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними у справі доказами, а саме даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №221020 від 16.01.2021, відповідно до якого 16.01.2021 о 18.05 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у присутності двох свідків, результат тесту 2,25‰, вказане являється порушенням вимог п.2.9 «А» ПДР України та за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Зазначений протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і який протокол підписав без будь-якого зазначення про незгоду з вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення результатом огляду, а в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» нічого не зазначив, хоча в другому складеному відносно нього протоколі за ст.124 КУпАП виклав, що згоден із ним.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються результатами проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого працівниками поліції на місці зупинки, з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820», тест №2727 від 16.01.2021 року, цифровий показник якого становить 2,25 ‰ (при дозволених не більше 0,2 ‰).

Зазначений результат огляду зафіксовано й в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний двома свідками та самим ОСОБА_1 . При цьому в даному акті останній поставив свій підпис саме про те, що з результатами огляду на стан сп`яніння згоден.

Окрім того, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується добровільна згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а також підтверджуються і результати такого огляду, які склали 2,25 ‰, з якими, згідно показань свідків, повністю погодився. Дані свідки правильність результату проходження огляду та факт погодження ОСОБА_1 з результатами огляду підтвердили своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення, а також акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та доведеності вини останнього у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин апеляційний суд не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом було досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, які 16 січня 2021 року здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Із вказаного запису вбачається, що інспектор поліції в присутності двох свідків пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» на що водій погоджується, результат тесту склав 2.25‰. Також інспектором поліції у присутності свідків було повідомлено, що від водія відчувається стійкий запах алкоголю з порожнини рота.

З вказаного відеозапису не вбачається, що водій ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного тесту. При цьому, при перегляді справи апеляційним судом було з`ясовано, що ОСОБА_1 після вказаних подій у самостійному порядку до лікаря-нарколога також не звернувся.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про можливу некоректну роботу приладу, яким проводився огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки на чеку «Drager Аlсоtеst 6820» зазначена температура повітря «+16» градусів однак, події того дня мали місце у зимній період часу, то такі доводи апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Аlсоtеst 6820», яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку.

При кожному увімкненні аналізатор проводить самодіагностику та контроль показників навколишнього середовища, при виявленні внутрішньої несправності або відхилення якого-небудь показника за межі допустимого діапазону аналізатор видає на дисплей відповідне попередження про виявлені несправності або помилку.

Твердження апеляційної скарги про невідповідність даних температури повітря, зафіксованим у чеку-роздруківці алкотестера «Drager Аlсоtеst 6820», фактичній температурі повітря та про можливість впливу такої невідповідності на результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, також не підтверджено жодним доказом.

Як вбачається із відеозапису подій, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейськими.

Що стосується порушення прав ОСОБА_1 , як про це йдеться мова в апеляційній скарзі, щодо неповідомлення про судовий розгляд справи місцевим судом, то і ці твердження є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, дотримуючись положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, засобами телефонного зв`язку повідомив особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про розгляд справи у суді, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», використовується як джерело права, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що в суді першої інстанції винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом», тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року є законною та обґрунтованою, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: