Справа № 212/9544/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чорний І.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку Патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 145980 від 20.12.2020 року, ОСОБА_1 20 грудня 2020 року о 10:13 год. біля будинку 2 по вул. Виноградова у Покровському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом "MERCEDES-BENZ А-170", номерний знак " НОМЕР_1 " з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - Головіна Л.С. в судовому засіданні просила справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 20.12.2020 року він перебував за кермом автомобіля, проїжджав по пішохідній зоні по вул. Виноградова, його зупинили поліцейські та сказали, що він порушив ПДР України, однак щоб не складати відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, запропонували йому бути понятим при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 . В подальшому він розписався в бланках пояснення та протоколі, що були наданих поліцейськими, інших процедур не відбувалось. Протокол, що він підписував був не заповнений повністю, була вказана лише дата та його дані.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 20.12.2020 року він був залучений працівниками поліції для складання протоколу відносно ОСОБА_1 в якості свідка. Дана процедура тривала не більше п`яти хвилин. Він розписався в бланку пояснення та протоколі. В зазначених документах був лише друкований текст, від руки жодних записів не було. Вся процедура відбувалася за п`ять-сім хвилин і їх відпустили. Жодних процедур на встановлення ознак сп`яніння чи будь-яких перевірок на стан сп`яніння в його присутності відносно гр. ОСОБА_1 інспектори поліції не проводили.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис, прийшов до висновку, що провадження у справі необхідно закрити з наступних підстав.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, адміністративна відповідальність особи передбачена за одне із діянь визначених у ст. 130 КУпАП, а саме: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103,

Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 6, 7, 8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Крім того, за п. 8 «Порядку направлення та огляду», затвердженому КМУ, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відбувається лише в присутності двох свідків, про що вказано й в п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. пункт 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, щодо якої він складений.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 145980 від 20.12.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 20 грудня 2020 року о 10:13 год. біля будинку 2 по вул. Виноградова у Покровському районі м. Кривого Рогу, рухався за кермом транспортним засобом "MERCEDES-BENZ А-170", номерний знак " НОМЕР_1 " з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Долучені до справи про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є бланкетними, при цьому не містять суті адміністративного правопорушення. Таким чином, вказані пояснення свідків не можуть бути прийнятті судом в якості належного та допустимого доказу винуватості ОСОБА_1 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , судом встановлено, що працівниками поліції розпочато складання протоколу про адміністративне правопорушення до з`ясування у ОСОБА_1 чи згоден він пройти відповідний огляд на стан сп`яніння та за відсутності свідків, які були залучені згодом. Дана обставина також підтверджується наявними в протоколі виправленнями щодо часу його складання.

Крім цього, з пояснень свідків судом встановлено, що за вказівкою поліцейського, зазначені свідки поставили свої підписи в бланках пояснення та бланку протоколу, які були заповнені частково, а саме було вказано лише дату, час та їх анкетні дані.

Відповідно до ч. 5 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права ст. 63 Конституції України ст. 268 КУпАП.

Однак, з дослідженого судом відеозапису встановлено, що при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , в порушення ст. 256 КУпАП, останньому не було роз`яснено його права за ст. 63 Конституції України ст. 268 КУпАП на що він звертав увагу під час оформлення даних матеріалів, що на думку суду є неприпустимим.

Також, статтею 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, а також інші матеріали справи не містять даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом, що є обов`язковим у разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, а також не містять відомостей про передачу керування автомобілем іншій уповноваженій особі. Зазначені дії поліцейського не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

За таких обставин, дослідивши матеріли адміністративної справи, суддя вважає, що протокол серії ДПР18 № 145980 від 20.12.2020 року про адміністративне правопорушення не може братися до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП оскільки його було складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тим самим унеможливлює доведення факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Підсумовуючи вищевикладене, з врахуванням всієї сукупності встановлених обставин справи, суддя вважає, що відсутні належні, допустимі та об`єктивні докази в підтвердження вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про закриття адміністративного провадження по цій справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. Я. Чорний