Єдиний унікальний номер 229/5123/20
Номер провадження 33/804/122/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Бахмут Донецька область

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Штукіна В.А. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 05 лютого 2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дружківського міського суду Донецької області від 05 лютого 2021 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Згідно до постанови суду, 07 листопада 2020 року о 09:35 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 24 СПГ н.з. НОМЕР_1 по вул.О.Кошового, 32 в м.Дружківка Донецької області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців). Від проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» на місці зупинки та медичного огляду в закладі охорони здоров`я для встановлення стану алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, тим самим скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що фактичні обставини справи в постанові суду викладені не зовсім правильно. Вказує, що 07.11.2020 року о 09:35 годині він керував транспортним засобом ГАЗ 24 СПГ, продути алкотестер йому ніхто не пропонував, працівниками поліції були зупинені два водія та в їх присутності він відмовився від проходження медогляду. Вказує, що коли працівники поліції складали протокол він зрозумів, що його обманули, та він просив продути алкотестер про те йому було відмовлено. Зазначає, що напередодні він випив вина свого виробництва, але воно взагалі не містить алкоголю.

Вказує, що суд невірно виклав покази свідків, оскільки про наявність в ньго ознаки алкогольного сп`яніння обидва свідки казали що не «нюхали»» його, та ніяких ознак сп`яніння не побачили та стверджували, що у їх присутності ніяких прав йому не роз`яснювалось.

Вважає, що суд необґрунтовано визнав відеозапис допустимим доказом.

Вказує, що справу розглянуто за участі його захисника та без його участі, його ніхто до суду не викликав та він хворів з 28 січня по 08 лютого знаходився на амбулаторному лікуванні.

Просить постанову скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Вислухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Штукіна В.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №235659 від 07 листопада 2020 року згідно якого 07 листопада 2020 року о 09:35 годині в м.Дружківка по вул.О.Кошового, 32 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 24 СПГ н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців). Від проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» на місці зупинки та медичного огляду в закладі охорони здоров`я для встановлення стану алкогольного сп`яніння, водій відмовився у присутності двох свідків, від керуванням відстороненим чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, тим самим скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Громадянину ОСОБА_1 під підпис роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено, про дату час та місце розгляду адміністративної справи, а саме за викликом у суді м.Дружківка. ОСОБА_1 надав письмові пояснення у протоколі, що «07.11.20р. ОСОБА_4 , в алкотестер дуть не буде, в лікарню не поїде». Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. (а.с.2);

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 листопада 2020 року на ім`я водія ОСОБА_1 (а.с.3);

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , який керував ГАЗ 24 СПГ н.з. НОМЕР_1 . В їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» та медичного огляду у закладі охорони здоров`я щодо визначення ступеню алкогольного сп`яніння. Проте, останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. У нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту), факт керування транспортним засобом не заперечував (а.с.4-5);

Інформацію щодо відсутності фактів притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (а.с.6);

Наявним у матеріалах справи диском з відеозаписом на якому зафіксована, що водій ОСОБА_1 , який факт керування автомобілем ГАЗ 24 СПГ не заперечував, у присутності свідків на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» та медичного огляду у закладі охорони здоров`я щодо визначення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився (а.с.21).

Крім того судом першої інстанції було допитано у судовому засіданні ОСОБА_1 , працівника поліції СРПП Дружківського ВП Коба О.С. яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Судом першої інстанції було вислухано думку захисника ОСОБА_1 адвоката Штукіна В.А.

На підставі викладеного доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, про невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам є безпідставні.

Протокол було складено повноважною особою у відповідності з вимогами ст. ст.254- 256 КУпАП у присутності свідків на та водія.

Крім того апеляційна інстанція звертає увагу, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції та у поданій апеляційній скарзі підтверджує факт керування ГАЗ 24 СПГ н.з. НОМЕР_1 вранці 07 листопада 2020 року в м.Дружківка, де був зупинений працівниками поліції. Апелянт вказує, що повідомив працівнику поліції, що в цей день алкогольні напої або наркотичні засоби не вживав, напередодні він випив вина свого виробництва, але воно взагалі не містить алкоголю та почуває себе добре. Після чого працівник поліції повідомив, що у ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з роту) та запропонував йому пройти медичний огляд в наркології, однак він відмовився в присутності двох свідків. Після цього, працівник поліції склав протокол. Під час складання протоколу ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», однак йому відмовили. Процесуальні права працівники поліції йому не роз`яснювали.

ОСОБА_1 при складані протоколу надавав письмові пояснення у ньому та мав можливість зазначити свої зауваження про які йдеться в апеляційній скарзі але не зазначив, з невідомих причин.

Доводи апеляційної скарги, що наявний відеозапис не відображають всі обставини по справі, є безпідставними. Апеляційний суд після перегляду відеозапису наявного у матеріалах справи, зазначає, що факт відмови ОСОБА_1 у присутності свідків який зафіксований на вказаному відеозаписі узгоджується з письмовими пояснення свідків між собою та іншими доказами по справі, а тому у суду не виникає сумнівів щодо його допустимості як доказу. Також, в судовому засіданні першої інстанції свідки підтвердили, що на цьому відео, в якості свідків присутні саме вони та водій ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не пропонували продути алкотестер є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 в яких він зазначив про свою відмову від продутя алкотестеру, відеозаписом на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 у присутності двох свідків продути алкотестер, письмовими поясненнями свідків.

Доводи апеляційної скарги, що його працівники поліції обманули, оскільки він просив продути алкотестер про те йому було відмовлено є невмотивованими, оскільки сам апелянт вказує, що він під час бесіди з працівником поліції повідомив, що вживав спиртні напої та у присутності свідків із застосуванням відеозьомки відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, та вже після вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, під час складання протоколу хотів продути алкотестер.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не роз`ясненні його права є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення де громадянину ОСОБА_1 під підпис роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено, про дату час та місце розгляду адміністративної справи.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не вказано в своїй постанові про пояснення свідків під час допиту у суді першої інстанції, що вони не бачили наявність ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», право на визначення ознак сп`яніння водіїв надано поліцейському, якщо у нього є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння.

На підставі викладеного вказаний довід є безпідставним, крім того в даному випадку, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності саме за відмову від проходження медичного огляду, що підтверджується чисельними доказами по справі.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасників цього провадження, зокрема з боку сторони захисту, було поінформовано.

Щодо доводів апеляційної скарги, про порушення права на захист ОСОБА_1 оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 може вільно пересуватися та реалізовувати своє право - бути присутнім під час судового засідання.

Апеляційний суд погоджується з висновкам суду першої інстанції, що ОСОБА_1 особисто приймав участь у судовому засіданні, надавав показання з приводу вчиненого ним адміністративного правопорушення, у його присутності були дослідженні всі наявні докази у матеріалах справи та допитані свідки. Цей факт не заперечується ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі.

Всі інші судові засідання по даній справі проводились за участі його захисника. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 , або його захисника до суду не надходило. Крім того будь-яких доказів, які б підтверджували факт неможливості бути присутнім на судовому засіданні ОСОБА_1 у зв`язку з знаходження на лікуванні до суду першої інстанції не надходило.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_1 , зловживає своїм правом бути присутнім на судовому засіданні, та погоджується з висновком суду першої інстанції, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є спробою затягнути час, з метою уникнення відповідальності за дане правопорушення.

Дана позиція повністю узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.

У рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності під час розгляду провадження судом не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, крім того судовий розгляд був проведений за участю захисника, а тому вказані вище доводи апелянта безпідставні.

З матеріалів справи вбачається, що суддя дослідив усі наявні по справі докази та усім доказам у сукупності дана належна оцінка у постанові судді.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення накладене суддею на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та відповідає меті адміністративного стягнення і загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 05 лютого 2021 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя