Справа № 477/147/21
Провадження № 3/477/176/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., розглянувши матеріали, що надійшли з військової прокуратури Миколаївського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очаків Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.2 ст. 172-15, ч.2 ст. 176-16 КУпАП,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Литовки В.О., прокурора Д. Брагара,
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2020 року до суду надійшла справа № 477/147/21, провадження №3/477/176/21 про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 17215 КУпАП. та справа № 477/148/21, провадження №3/477/177/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 17216 КУпАП. Враховуючи, що вказані матеріали підлягають розгляду Жовтневим районним судом Миколаївської області, суд вважає необхідним об`єднати вказані матеріали в одне провадження та присвоїти єдиний номер справи № № 477/147/21.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ВП-09 від 27 січня 2021 року підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою командиром радіобатальйону управління військової частини НОМЕР_1 , діючи всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, на порушення ст. ст. 9, 11, 16, 26, 28, 58, 101, 102 Статуту внутрішньої служби, ст.ст. 1, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, не забезпечив належне виховання особового складу підрозділу, дотримання військової дисципліни підлеглими військовослужбовцями не забезпечив, роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу та їх своєчасно виявляти й усунення їх причини не проводив, у зв`язку з чим став можливим факт порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в заподіянні побоїв між солдатами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ВП-08 від 27 січня 2021 року підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою командиром радіобатальону управління військової частини НОМЕР_1 , та будучи відповідно до наказу командира військової частини від 30.12.2020р. № 250 НР призначеним у добовий наряд в якості офіцера по вирішенню невідкладних питань (відповідального) для несення служби з 08.30год. 31.12.2020року по 08.30год.2021року, на порушення ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 101, 102 Статуту внутрішньої служби, ст. ст. 1, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, п.п. 1,4 розділу ІІ Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, п.1 розділу ІІ «Порядку проведення службового розслідування у збройних силах України», діючи умисно, шляхом невиконання покладених на нього службових обов`язків, у період з 01.01.2021 по 04.01.2021р. доповіді про вчинення кримінального правопорушення, а саме порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості між солдатами не надав та як наслідок командуванням військової частини керівника органу досудового розслідування, начальника органу управління Військової служби правопорядку та відповідного військового прокурора, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням, своєчасно не повідомлено, своєчасно службове розслідування не призначено, чим вчинив бездіяльність військової влади, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-16 КУпАП України.

Відповідно до зазначених протоколів, адміністративні правопорушення вчиненні вчинені за наступних обставин.

Близько 08.50 год. 01.01.2021р., під час зміни та прийняття чергування на контрольно-пропускному пункті військової частини НОМЕР_1 між солдатом ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, який переріс у застосування фізичної сили відносно солдата ОСОБА_2 , про що в той же день близько 11.30 год. стало відомо ОСОБА_1 , який повідомив командиру частини про травмування солдата в позаслужбовий час, поза межами військової частини, у зв`язку з чим було призначено службове розслідування за фактом травмування військовослужбовця. Доповіді щодо факту нестатутних відносин від ОСОБА_1 не надходило, а стало відомим лише 04.01.2021р. під час проведення службового розслідування за фактом травмування солдата. Отже, ОСОБА_1 у провину ставиться бездіяльність, що виразилася в умисному невиконанні ним покладених на нього обов`язків, та недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 01 січня 2021 року йому стало відомо про травмування солдата ОСОБА_2 , про що він одразу доповів командиру військової частини, начальнику служби правопорядку та солдат був направлений до медичної частини. Щодо виду тілесних ушкоджень, наявних у солдата, то такий висновок був наданий лише після огляду у шпиталі. 01 січня 2021 року солдат ОСОБА_2 доповів про отримання тілесних ушкоджень у позаслужбовий час. Це відбулось приблизно об 11.00год. Ввечері цього ж дня в результаті співбесіди з іншими солдатами він дізнався про славесну перепалку мід солдатом ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 02 січня 2021 року, після повернення ОСОБА_2 зі шпиталю, ним було з`ясовано, що між солдатом ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 відбулась словесна перепалка. Про те, що внаслідок цієї словесної перепалки солдат ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, останній йому не повідомляв. Він про це не доповів, оскільки словесна перепалка не є правопорушенням, однак у нього виникла підозра, що солдат ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження саме під час конфлікту з солдатом ОСОБА_3 , яка в подальшому підтвердилась, про що було додатково повідомлено керівництву.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 172-15 КУпАП, ОСОБА_1 пояснив, що ним належним чином проводяться заходи щодо виховання особового складу, дотримання військової дисципліни та її зміцнення та недопущення порушень військової служби та правопорядку, а саме: регулярно проводяться заняття з бойової та національно-патріотичної підготовки, інформування особового складу про історичні події, доведення та заохочення на шикуваннях кращих військовослужбовців, проводиться періодичне тестування щодо виявлення військовослужбовців з напруженим морально психологічним станом, з подальшим складанням списків таких військовослужбовців, щотижнево та щомісячно аналізується дисциплінарна практика, періодично проводиться контроль за особовим складом під час виконання ним службових обов`язків в добовому наряді, проводиться підбиття підсумків в підрозділах за тиждень та за місяць з визначенням кращих та гірших військовослужбовців, проводяться щоденні командирські інформування та інструктажі на шикуваннях з записом у книгах інструктажів, інструктажі добового наряду напередодні та в день заступання на чергування, доводяться статті КК України під особистий підпис у відомостях та особових справах військовослужбовців строкової служби, доведення норм КК України та випадків правопорушень на вечірній перевірці та на шикуваннях. Вважає, що перевірка недбалого ставлення до військової служби щодо нього не проводилась, вина не доведена, оскільки свої обов`язки він виконує належним чином.

Захисник в судовому засіданні зазначила про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, долучила до матеріалів справи копії наказів про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та посилаючись на ст. 61 Конституції України, просила звільнити ОСОБА_4 від відповідальності.

Прокурор, посилаючись на ст. 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, вважав вину ОСОБА_1 доведеною.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 61 Конституції України, на що посилається захисник, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Тобто, передбачена заборона притягнення до юридичної відповідальності одного і того ж виду (дисциплінарної, адміністративної, цивільної та кримінальної) за одне й те ж саме правопорушення.

Однак, відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби збройних сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Отже, притягнення до дисциплінарної відповідальності особи не виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під час судового розгляду встановлено наступне.

З матеріалів службового розслідування, які містяться в матеріалах справи, зокрема, акту службового розслідування, проведеного т.в.о. заступника командира начальника логістики військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 , встановлено, що під час відбирання пояснень у солдата ОСОБА_6 , останній приховав факт нанесення йому тілесних ушкоджень солдатом ОСОБА_7 .

Відповідно до письмових пояснень солдата ОСОБА_2 від 04.01.2021р. та від 05.01.2021року, при зверненні до фельдшера, він зазначив, що отримав ушкодження від невідомої особи 31.12.2020 року. Дійсні обставини отримання тілесних ушкоджень не розповів, оскільки не хотів неприємностей.

Фельдшер медичного пункту ОСОБА_8 в своїх поясненнях зазначила, що 01.01.2021 приблизно о 11.00год до неї звернувся солдат ОСОБА_2 зі скаргами на біль у щелепі, пояснивши, що йому нанесла удар невідома особа 31.12.2020року дорогою додому.

З пояснень начальника медичної служби слідує, що 02.01.2021р солдатові ОСОБА_2 встановлений заключний діагноз забій м`яких тканин обличчя.

За поясненнями помічника начальника оперативного відділення штабу ОСОБА_9 , 01.01.2021р., приблизно о 11.15год., дізнавшись про звернення солдата до медичної частини зі скаргами на біль у щелепі, він доповів про це ОСОБА_1 , який, в свою чергу, у його присутності доповів про цей факт командиру частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2021року №1 на підставі рапорту командира відділення охорони радіобатальйону від 01.01.2021р. призначене розслідування нещасного випадку з солдатом ОСОБА_10 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2021року № 16 ОСОБА_1 за неналежне виконання обов`язків оголошено догану. Цим же наказом притягнуто до дисциплінарної відповідальності солдата ОСОБА_6 , який скрив факт свого травмування, чим порушив ст. 14 Статуту внутрішньої служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2021 року № 88 ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до зазначеного наказу, 01.01.2021р. жоден із солдатів, які були свідками конфлікту між солдатами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про факт нестатутних взаємовідносин ОСОБА_1 не доповідали та останній, дізнавшись від фельдшера про отримання травми солдатом ОСОБА_2 , одразу повідомив про це командира військової частини. 02 січня 2021року, після розмови з солдатом ОСОБА_2 був підтверджений факт нестатутних взаємовідносин, про що підполковник ОСОБА_1 доповів командиру військової частини НОМЕР_1 та старшому із вирішення невідкладних питань по військовій частині НОМЕР_1 .

Отже, зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , дізнавшись про факт травмування солдата ОСОБА_2 та не маючи інформації про нестатутні взаємовідносини, оскільки як сам ОСОБА_2 , так і інші солдати про це йому не доповідали, одразу доповів командиру військової частини про факт травмування солдата, на підставі чого була призначена службова перевірка, та дізнавшись про факт нестатутних взаємовідносин, також повідомив про це командира частини.

Суд критично оцінює письмові пояснення солдатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 05.01.2021року, надані на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , які, на думку прокурора, свідчать про те, що ще 01.01.2021року об 11.00год. ОСОБА_1 було відомо про факт нестатутних взаємовідносин між солдатами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки дані пояснення виготовлені друкованим способом, та як в поясненнях ОСОБА_3 , так і в поясненнях ОСОБА_13 міститься текст однакового змісту, а саме: «01.01.21 близько 11.30 через чергового роти старшого солдата ОСОБА_14 мене викликав до себе командир радіобатальйону військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 , якому вже було відомо про нанесення мною тілесних ушкоджень солдату ОСОБА_2 », в той час як ушкодження були нанесені лише солдатом ОСОБА_3 , що у суду викликає обгрунтований сумнів у ідентичності відображень пояснень, наданих цими особами. В той же час, з особистих пояснень від 04.01.2021року, наданих солдатами ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , які містяться в матеріалах перевірки, такі обставини відсутні. Більш того, солдат ОСОБА_2 як в поясненнях від 04.01.2021року, так і в поясненнях від 05.01.2021 року зазначав, що приховав факт спричинення йому тілесних ушкоджень солдатом ОСОБА_16 , що відображено також в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2021 року № 88. А солдат ОСОБА_15 пояснив, що чув лише суперечку та нанесення ударів не бачив.

Відповідно до ч.2 ст. 172-16 КУпАП, передбачена відповідальність за бездіяльність військової влади, тобто, за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків - вчинені в умовах особливого періоду.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджено в судовому засіданні прокурором, ОСОБА_1 ставиться в провину інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, зокрема: ненадання в період з 01.01.2021р. по 04.01.2021р. доповіді про вчинення кримінального правопорушення, а саме порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями.

Бездіяльність військової влади полягає у невчиненні службовою дій, які вона могла і повинна була зробити в силу покладених на неї законами, військовими статутами, іншими нормативними актами обов`язків

Для наявності складу бездіяльності потрібно встановити: чи покладався на цю службову особу обов`язок вчинити певні дії, невчинення яких ставиться їй у вину; чи мала службова особа реальну можливість в конкретних умовах вчинити необхідні дії; чи дійсно не були виконані обов`язки, які покладені на цю службову особу.

Обов`язки командира (начальника) визначені в статті 59 Статуту внутрішньої служби, відповідно до якої командир (начальник) зобов`язаний, зокрема, негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

В той же час, відповідно до п.п.1,4 Розділу І «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту» за своєчасність та об`єктивність надання доповідей та донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, скоєні (вчинені) військовослужбовцями або працівниками (під час виконання службових обов`язків, у робочий час), що сталися у військових частинах, відповідають командири (начальники) військових частин своїм прямим начальникам за підпорядкованістю. Доповіді та донесення надаються усно - негайно (протягом 15 хвилин) після отримання інформації про подію, кримінальне правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, письмово - протягом доби з моменту усного повідомлення. У разі скоєння підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника органу досудового розслідування, начальника органу управління Військової служби правопорядку та відповідного військового прокурора, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Суд звертає увагу, що проміжок часу, протягом якого слід надавати доповіді та донесення, визначені лише для командирів (начальників) військових частин. Крім того, відповідно до наказу від 30.12.2020 року № 250НР ОСОБА_1 був призначений у добовий наряд в якості офіцера по вирішенню невідкладних питань (відповідального) військової частини для несення служби з 08.30год 31.12.2020р. по 08.30год. 01.01.2021р., а конфлікт між солдатами виник близько 08.50год. 01.01.2020р., тобто після завершення добового наряду, у який ОСОБА_1 був призначений в якості офіцера по вирішенню невідкладних питань.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , будучи командиром радіобатальйону, дізнавшись 01.01.2021року про наявність у солдата ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, та не будучи обізнаним щодо дійсних обставин отримання цих тілесних ушкоджень, негайно доповів командиру військової частини про факт травмування солдата, у зв`язку з чим було призначене службове розслідування. Після чого, цього ж дня під час опитування чергових по контрольно-пропускному пункту стало відомо про словесний конфлікт між солдатами, однак факт нестатутних взаємовідносин не підтверджувався, а опитати солдата ОСОБА_2 не було можливості, оскільки останній перебував у медичному закладі. 02.01.2021року, після співбесіди з солдатом ОСОБА_2 . ОСОБА_1 стало відомо про факт порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, про що він доповів командиру військової частини та старшому із вирішення невідкладних питань. Дані обставини підтверджуються матеріалами службової перевірки, в яких містяться пояснення, викладені особисто солдатами, які були свідками події, а також фельдшером медичного пункту, начальником медичної служби, помічником начальника оперативного відділення штабу, а також наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 16 від 13.01.2021року про притягнення до дисциплінарної відповідальності солдата ОСОБА_2 , який скрив факт свого травмування, та наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 № 99 від 25.02.2021року про встановлення такого факту лише 02 січня 2021року.

Отже, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що 01.01.2021року ОСОБА_1 не було відомо про факт нестатутних взаємовідносин між військовослужбовцями, тому він доповів командиру військової частини НОМЕР_1 про відомі йому обставини, а саме: факт травмування солдата ОСОБА_2 , одразу після того, як йому стало про це відомо.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність умисного невиконання ОСОБА_1 службових обов`язків з метою приховування відомостей про злочин, вчинений військовослужбовцем, та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-16 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 172-15 КУпАП, передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, вони дублюють матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-16 КУпАП та, за поясненнями прокурора, про недбале ставлення ОСОБА_1 до служби свідчить сам факт конфлікту між солдатами.
Однак доказів, які б свідчили про неналежне виховання особового складу, не проведення роботи щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу або невиконання чи неналежного виконання інших обов`язків, покладених на ОСОБА_1 як на командира радіобатальйону, матеріали справи не містять.

В той же час, в матеріалах справи міститься характеристика командира військової частини на ОСОБА_1 , відповідно до якої він характеризується як дисциплінований військовослужбовець, з добрим рівнем професійної підготовки, знає та правильно застосовує на практиці статути та інші керівні документи, якісно організовує і проводить заняття з підлеглим особовим складом.

Щодо факту нестатутних взаємовідносин між солдатами, який стався 01.01.2021р., суд зазначає, що сам по собі це не може бути доказом недбалого ставлення до служби, оскільки умисне невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків за цим фактом не підтверджено з підстав, викладених вище.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. ст. 9, 247 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-15, ч.2 ст. 172-16 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративніе правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та ч.2 ст. 172-16 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу цих адміністративних правопорушеннь.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А. Саукова