БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/154/2021 Провадження № 3/497/68/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.2021 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.,
особи, яка склала протокол ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург, Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 5129 від 30.08.2018 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
За даним фактом поліцейським СРПП №2 Болградського РВП ГУНП України в Одеській області старшим сержантом поліції Сайтарли І.М. відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №074546 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не зважаючи на те, що водій використовував засоби особистого захисту (медичну маску), він нього досить чутно разило запахом алкоголю. Водію було запропоновано проїхати до будівлі Болградського ВП для встановлення його особи, перевірки даних, для необхідності запрошення свідків, на що останній не заперечував. Поліцейський ОСОБА_3 за згодою водія ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля ВАЗ, та таким чином вони проїхали до будівлі РВП.
Біля будівлі Болградського РВП були запрошені свідки, попередньо встановивши особу водія згідно бази даних «Армор», у присутності свідків ОСОБА_2 було запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного приладу або у разі незгоди в медичному закладі. На що, ОСОБА_2 відмовився, та підтвердив що, перед тим як сідати за кермо автомобіля він вжив два літри пива. Наслідки відмови від проходження обстеження ОСОБА_2 також були роз`яснені, і саме у його присутності та у присутності свідків і було складено вказаний протокол, в якому останній власноручно написав пояснення про те, що згоден з протоколом. Крім того, у ОСОБА_2 були відібрані пояснення, в яких він підтвердив факт вживання двох літрів пива.
Особа відносно якої складено протокол ОСОБА_2 , будучи двічі повідомленим належним чином про судові засідання: 23.02.2021 року (а.с.15), 05.04.2021 року (а.с.25), до суду на розгляд справи не прибув.
Однак, 19.02.2021 року подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с16), та в той же день був ознайомлений особисто у приміщенні суду з матеріалами справи, що підтверджується його розпискою (а.с.17).
22 лютого 2021 року ОСОБА_2 було подано через канцелярію суду письмові пояснення, згідно яких він заперечував свою винуватість, та виклав свою версію події, що мала місце 02.02.2021 року, стверджуючи, що в цей день його двічі зупиняли працівники поліції, і що при зупинці вперше біля 15:00 години в нього дійсно були відсутні документи, і що йому пропонували пройти тест на перевірку факту вживання алкоголю, однак знаючи наслідки такої перевірки, що технічний засіб завжди показує факт вживання алкоголю, він просив надати документ, що посвідчує правильність роботи приладу, однак поліцейські відмовилися надати такий документ.
Після чого, один з поліцейських сів за кермо його автомобіля, вони проїхали до ОСОБА_2 додому взяли документи, та проїхали до Болградського РВП, де був складений відносно нього протокол за ст.126 ч.1 КУпАП.
В той же день, коли він вдруге виїжджав за місто, майже на тому ж місці він був зупинений вдруге поліцейськими, при цьому двигун його авто перестав працювати, та поліцейський допоміг завести машину, і вони знову проїхали до будівлі Болградського РВП, де у присутності двох свідків відносно нього було складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП, та вилучено автомобіль. Так як він дуже сильно засмутився, то зміст протоколу та пояснень він не читав. Проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння йому не пропонували.
При цьому, в цих поясненнях ОСОБА_2 просив викликати і допитати в судовому засіданні свідків, зазначених в протоколі, та просив відмовити в притягненні його до адміністративної відповідальності (а.с.18).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Слід зазначити, що дана норма саме в такій редакції була діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_2 02.02.2021 року з огляду на наступне:
Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 2617-VІІІ), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.
Закон N 2617-VІІІ повинен був набрати чинності 1 січня 2020 року, а до цього часу Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону мав би внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність до Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади у відповідність до Закону.
3 грудня 2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом N 2617-VІІІ з 1 січня 2020 на 1 липня 2020 року.
Під час прийняття Закону N 321-IX було визначено, що для уніфікації законодавства потрібно внести зміни до великого масиву законодавчих актів з метою узгодження термінології, запровадженої Законом N 2617-VІІІ, та термінології, яка застосовується в інших законодавчих актах.
Для цього 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 720-ІХ).
У Розділі II Закону N 720-ІХ зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року N 2617-VІІІ.
1 липня 2020 року Закон N 2617-VІІІ набрав чинності, а Закон N 720-ІХ був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».
Частина п`ята статті 94 Конституції України передбачає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Таким чином, частина п`ята статті 94 Основного Закону не допускає набрання законом чинності раніше дня його опублікування.
Головною метою цієї конституційної норми, як зазначено в рішенні Конституційного Суду від 6 жовтня 2010 року N 21-рп/2010,с недопущення набрання законом чинності до моменту його офіційного оприлюднення, чим забезпечується реалізація конституційних положень, відповідно до яких закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення (стаття 58 Конституції України).
З огляду на зазначене, враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Закон №720-ІХ набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування.
Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом N 2617-VІІІ, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було - змінено.
Однак, Законом України N 720-ІХ внесено зміни до Закону N 2617-VІІІ, відповідно до яких із Закону №2617-VІІІ вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1 КК України.
Таким чином, з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягала застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом N 2617-VІІІ, а стаття 286-1 КК України виключена.
Останні зміни були внесені Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX, які набрали чинності 17.03.2021 року, і на правопорушення вчинене 02.02.2021 року не поширюються.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений:
- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);
Інструкція … визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).
Крім того, зазначений вище Порядок …. визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.
Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.
Протокол про адміністративне правопорушення є тим єдиним доказом, який мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.
Винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 074546 від 02.02.2021 року згідно якого вбачаються обставини вчиненого гр. ОСОБА_2 правопорушення, та фіксація цього порушення у присутності свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , і в якому є власноручно написані пояснення цієї особи «Згоден з порушенням …» (а.с.2);
- письмовими пояснення відібраними у гр. ОСОБА_2 02.02.2021 року, з яких слідує, що «перед тем как сесть за управление автомобилем я выпил два литра пива … мне в присутствии двух свидетелей было предложено пройти тест на употребление спиртных напитков на месте на приборе алкотестер «Драгер» либо в медицинском учреждении, на что я отказался в присутствии свидетей … с протоколом я ознакомился и расписался…» (а.с.3).
- переглянутим відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно у присутності двох свідків відмовився проходити обстеження на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного приладу, а також в медзакладі. При цьому підтвердив факт вживання алкоголю, та визнання свої винуватості (а.с.6).
- згідно довідки Болградського РВП ОСОБА_2 видавалося посвідчення водія НОМЕР_4 від 09.-3.2004 року, якого при ньому не було на час зупинки 02.02.2021 рок (а.с.7);
- 02.02.2021 року за результатами складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , транспортний засіб яким він керував був вилучений на спецмайданчик, про що було складено відповідний акт (а.с.26).
- відповідно до свідоцтва проповірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки від 15.01.2021 року, газоаналізатор Alkotest 6810 пройшов повірку та відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с.27).
Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_4 (а.с.28-29), та ОСОБА_5 (а.с.31-32) підтвердили, що 02.02.2021 року знаходячись біля 15:00години на пр-ті Соборному неподалік від будівлі Болградського РВП, були запрошені поліцейськими для перевірки водія на стан вживання алкогольних напоїв. Та у їх присутності водію автомобіля ВАЗ, зеленого кольору було запропоновано пройти перевірку на предмет вживання алкогольних напоїв з використанням технічного засобу, на що водій ОСОБА_6 відмовився, зазначивши, що він дійсно випивав пиво, а потім сів за кермо. Також водій відмовився від проходження обстеження в медичному закладі. Саме у їх присутності та за участю водія був складений протокол, з яким він ознайомився, написав свої пояснення, та потім його підписали вони, свідки.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи …
При розгляді даних матеріалів, особою відносно якої складено протокол не було надано доказів на спростування обставин, викладених в протоколі, та на підтвердження доводів стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді цих матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.
Суд розцінює критично письмові пояснення гр. ОСОБА_2 , та вважає їх неправдивими, які спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Проаналізувавши усі наявні в справі докази, суд дійшов глибокого переконання щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Суд приймає до уваги, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і будь-які твердження водія, його особистість, не можуть бути пом`якшуючою підставою для призначення стягнення за ст.130 ч.1 КУпАП, крім того, санкція цієї статті не передбачає альтернативні види стягнень.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454.00 гривень.
Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200.00 гривень (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 454.00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривень).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення виготовлено 07.04.2021 року.

Суддя: С.В.Кодінцева